808 
Opbrusen af Yandet. — Siden efter dukkede den under og forsvandt. 
— Da de troede Søeormen langt nok borte fra dem, roede de atter 
deres Vej henad mod Omse-Sundet, men holdt sig dog noget nær 
til Land paa Østkandten. — Efter nogen Tids Eorløb mærkede de 
atter, at Søeormen søgte efter Baaden, hvorfor de roede indad mod 
Aarsundholmen. — Da den stedse kom nærmere, roede de af al 
Magt, og de maatte omsider i fuldeste Fart roe Baaden op mod Hol¬ 
men, da Søeormen i det samme dette skeede ikke var 4 Favne fra 
Baaden. —- Den drejede derpaa af, men væltede sig strax paa oven- 
meldte Maade ligesom et Tøndebaand hen over VandfLaden. — En 
anden Gang har han paa samme Fjord seet 3 Søeorme paa engang. 
— Paa Christiania-Fjorden, ikke langt fra Drøbak, saae han 
ogsaa i Aaret 1826 en Søeorm ganske nær ved sit Fartøj. — Hver 
Gang han har seet Søeormen har Vejret været ganske stille og Søens 
Overflade spejlklar. — Ledet af sine Erfaringer gav han mig følgende 
Beskrivelse over Søeormen. — Den er sorteblaa af Farve, undtagen 
under Hovedet, hvor den er guul, næsten guldglinsende, med hvide 
Mellem-Striber. — Hovedet er den tykkeste Deel af dens Krop, og 
fremst i dette har den en lang, stedse aftagende og i en tynd Spids 
sig endende Snude, der udgjør omtrent y 4 af hele Dyrets Længde. 
— Paa Byggen har Søeormen en Manke, som begynder tæt bagenfor 
Hovedet og rækker næsten til Midten. — Denne Manke rejser den 
af og til i Vejret snart i Form af en Bække opad vendte Øxer paa 
deres Skafte, snart i Form af Anker-Flige. — Under Hovedet bærer 
den enkelte nedad hængende tykke Skjæggetraade, som ere meget 
stærk glindsende. — Øjnene ere meget store, omtrent som Tin-Taller- 
kener, hvilke de ogsaa ligne i Udseende. — Naar Søeormen viser sig, 
svømmer den i en bugtende Stilling, men ,den strækker sig ogsaa 
stundom ud i en lige Linie, og ligger som en Træestok paa Over- 
fladen. — Den største af de Søeorme, han har seet, var omtrent saa 
lang som en Mast i en af de største Nordfar-Jægte: altsaa omtrent 
fra 60 til 72 Alne, men ungefær dobbelt saa tyk. — Dyret svømmer 
med saadan Fart, at det sætter en Vorr foran sig omtrent som et 
stort Skib, der seiler med rask Kuling. — Paa Fjorden omkring ved 
Magnelbj erget i Halse fjorden og i Nærheden af Tusterøen er 
det meget almindeligt at see Søeorme paa Vandets Overflade, naar 
Vejret er‘ stille om Sommeren. 
Sognepræst Thoresen har berettet mig, at Søeormen ofte blev 
