329 
med den ene eller den anden haand, nden at han kan sige, hvilken 
gjør det bedst. En anden kjævhændt, Gr. S. Morse, bruger altid den 
venstre haand, naar han vil kaste en sten langt, skjønt han kan bruge 
den høire, naar det gjælder en liden afstand. Men han kan ikke 
bruge den høire for at slaa ind en spiger eller til at skjære for med. 
Han skriver med høire haand som oftest; men dersom han gjør nota¬ 
ter eller retter stile, anvender han almindeligt den venstre; han teg¬ 
ner ligeledes med venstre haand, og naar han almindeligvis skriver 
med høire, kommer dette af, at den ved opdragelsen er blit den mest 
øvede. I disse to tilfælde (Morse og Wilson) synes der at være 
arvelighed med i spillet, thi begge to har kjævhændte forfædre og 
den anden ogsaa kjævhændte efterkommere; det samme er tilfældet 
for andres vedkommende. 
Blandt kjævhændte 'berømtheder fortjener nogle specielt at nævnes, 
•saaledes Leonardo da Vinci og Holbein, der ved de mesterverker, de 
har efterladt, har vist, at venstre haand af naturen ingenlunde altid 
er den høire underlegne. 
Lad os med Daniel Wilson medgive, at der foruden den majoritet, 
hos hvem brugen af høire haand er et resultat af opdragelsen, findes 
en minoritet, hos hvem dette eller kjævhændthed er resultatet af en 
meget sterk og vedvarende oprindelig tilbøielighed. Hvad skyldes 
denne ensidige tilbøielighed; hvorfor varierer den, og hvorfor findes 
den ei hos alle? Med et ord, hvad er grunden til høire haands eller 
venstre haands brug, og hvilken er grunden til den fremherskende til¬ 
bøielighed for brugen af høire haand? 
Herom er theorierne mange. Charles Bell paaberaaber den større 
kraft i hele den høire side af legemet. Men er den aarsag eller 
resultat? Er den høire haand dueligere, fordi den er mere øvet, eller 
er den mere øvet, fordi den af naturen er dueligere? 
Andre siger, at det er afhængigt af indvoldenes leie, og at folk 
er kjævhændte, naar der findes transposition, (d. v. s. at hjertespidsen 
f. eks. ligger til høire istedetfor til venstre, og leveren paa venstre 
side istedetfor paa høire), fordi derved blodomløbet skulde bli friere i 
venstre arm. Der er kun den ulempe ved denne theori, at kjends- 
gjerningerne slaar den ihjel. 
Atter andre mener, at blodomløbet er friere paa høire side. 
A. Buchanan, professor i fysiologi i Glasgow, har i 1862 frem- 
sat en egen theori om den høire sides overvægt, ikke alene for haan- 
