13 
„fald u , „ svingning" o. s. v., og efter al sandsynlighed var Galilefs; 
mening derved kommen til kort. Istedenfor gik Galilei paa sit værelse,, 
bandt en del blykugler af forskjellig tyngde i enden paa nogle traade. 
og lod dem svinge. Derved saa han, at svingningstiden var uaf- 
hængig af kuglernes tyngde, men afhængig af traadenes længde og- 
denne omstændighed indeholdt, hvad vi ikke her skal gaa nærmere, 
ind paa, en bekræftelse paa hans hypothese. Endvidere lod han 
tunge og lette kugler falde ned fra det skjæve taarn. i Pisa og under- 
søgte legemernes fald paa skraa fiader. Han anstille de med andre ord. 
forsøg, og paa denne maade fandt han ikke alene lovene for lege- 
mers fald og for pendelens svingninger, men han blev den egentlige- 
skaber af den eksperimentelle fysik, hvis umaadelige opsving frem- 
igjennem tiden for en ikke ringe del skyldes videre arbeide paa den 
vei, han havde aabnet, den eksperimentelle unde® gels.es vei. 
Forudsætningen for ethvet fuldstændigt forsøg er bestandig, at- 
den, der anstiller forsøget, tager hensyn til alle de forhold og betin¬ 
gelser, som kan paavirke resultatet. Dette sker desværre ikke altid. 
Eksperimentatoren kjender mangengang ikke alle disse forhold, eller 
han kj ender dem, men har det ikke i sin magt at indvirke paa dem.. 
Lad os antage, at der er et vist antal, fem eller ti, forskjellige om- 
stændigheder, som har indhydelse paa udfaidet af et forsøg. En ideal 
forsøgsrække til udredning af forholdet vilde' da maatte indrettes saa- 
ledes: først lader vi alle forsøgsbetingelser med undtagelse af en. 
(nr. 1) være uforandrede; nr. 1 derimod forandres saavidt muligt, 
indenfor de grænser forsøget tillader, og for hver værdi vi giver 1, 
undersøger vi, hvad resultatet blir. Derpaa forandres no. 2, medens. 
alle de øvrige betingelser (inklusive 1) lades uforandrede, og saaledes 
fremdeles indtil virkningen af hver af de ydre omstændigheder er 
nøiagtig bestemt. Dette ideal kan sjelden gjennemføres i hele sin 
udstrækning, desto sjeldnere jo flere betingelserne er. Deraf kommer 
det, at i mange videnskaber forsøgsresultaterne og de slutninger, som 
kan drages af dem, er saa vaklende og utilstrækkelige, at det er nød- 
vendigt altid paany at gjentage forsøgene med stadig mere og mere 
fuldkomne midler, for lidt efter lidt at at nærme sig sandheden. 
Jo meré vor erfaring vokser, desto større bliver antallet af satser 
eller regler, som vi afleder af dem, og desto mere stiger ogsaa disses 
paalidelighed. Efter som vor naturerkjendelse gradvis udvider sig, kan 
det heller ikke undgaaes, at vi opdager bindeled mellem tidligere. 
