20 
kan se, hvor mange mennesker, som er døde i et bestemt distrikt og 
hvilken alder liver af dissé havde naaet. Resultatet af en saadan 
undersøgelse vilde være, at dødeligheden i det første leveaar, og 
særlig i de første maaneder, er meget stor, at den aftager jevnt til 
omtrent det fjortende aar for derefter igjen at stige langsomt til om¬ 
trent det fem og femtiende aar, efter hvilken tid den igjen vokser 
raskt. Yi ved imidlertid, at de aarsager, som i det enkelte tilfælde 
bevirker et individs død, er af den forskjelligste slags: medfødt svag- 
hed, utilstrækkelig ernæring, sygdomme, ulykkestilfælde o. s. v. Alle 
disse omstændigheder summerer sig for hvert alderstrins vedkommende 
paa forskjellig maade, og derved fremkommer det almindelige resultat, 
vi har fundet. Først ved at granske videre og tæd at bestemme den 
virkning, hver enkelt 'aarsag har paa det endelige resultat, kan vi 
derfor komme til endelig klarhed over sagen, forsaavidt kjendsgjer- 
ningerne angaar. 
Og paa samme maade som i dette eksempel er det med alle 
naturvide.nskabens problemer. Udlioldende flid og rastløst arbeide af 
talrige generationer af forskere er nødvendigt blot forø,t bringe selve 
kjendsgjerningerne saavidt paa det rene, at man kan faa et overblik 
over sannnenhængen mellem dem. Lykkes det ved opstillingen af en 
god hypothese ligesom at forudane den formodentlige sammenliæng, 
saa viser det os den vei, som den videre forskning har at følge.' 
Videnskabsmandens hele skarpsind kan da anvendes paa at trænge 
videre frem paa denne vei og undersøge de mindste enkeltheder, som 
frembyder sig for iagttagelsen. Jo videre vi trænger frem, desto flere 
nye spørgsmaal træder os imidlertid iinøde. Og derfor vil der endnti 
trænges mange, mange aars roligt og vedholdende arbeide -og nye 
synspunkter vil stadig frembyde sig; men altid vil enhver ny erobring, 
hvor ubetydelig den end i og for sig kan være, bringe os et skridt 
videre frem mod det endelige og store maal: er kj endelsen a f sam- 
menhængen mellem alle naturens fænomener. 
Bastarder blandt hønsefuglene. 
Det er som bekjendt en almengjældende naturlov, at arterne, 
saavel inden dyreriget som planteriget, vedligeholdes paa den maade, 
