21 
at to individer af samme årt parrer sig med hinanden, og at deres 
afkom udrustes med, de for vedkommende art eiendommelige egen- 
skaber, som skiller den fra alle andre arter. Det har imidlertid længe 
været kjendt, at ogsaa individer af forskjellige arter, ja endog af for¬ 
skjellig slegt og familie, ved parring med hin anden kan frembringe 
afkom, bastarder, som i ndseende og egenskaber forøvrigt bliver en 
mellemting mellem begge forældre. Hvad der kan være grand en til 
saadanne illegitime forbindelser mellem dyr eller planter, som befinder 
sig i sin naturtilstand, ved vi ikke med sikkerhed. Hos husdyr og 
kulturplanter er det derimod ofte mennesket, som foranlediger individer, 
tilhørende forskjellige arter, til at parre sig med hinanden. Helt fra 
de ældste tider' er jo dette skeet med hest og æsel, og bastarder 
mellem disse er jo» vel kjendte under navnene muldyr og mulæsel. 
Blandt de vilde fugle er det særlig hønséfuglene, som fremfor 
andre udmerker sig ved bastarddannelse, idet man kj ender bastarder 
mellem aarfugl og tiur, aarfugl og rype, aarfugl og hjerpe, tiur 
og rype, rype og hjerpe, samt mellem dal- og fjeldrype. Den 
mest kjendte og almindeligste af disse bastarder er den først nævnte, 
den saakaldte rakkelhane, som i størrelse staar omtrent midt imellem 
forældrenes. Denne bastards hanner er mørkt farvede med violet 
metalglans paa hals og bryst; halen er indskaaret, men ikke saa 
dybt £>om hos aarhanen. Hunnerne hgner i farvetegning baade aar- 
høne og røi. 
Den merkeligste af disse bastarder er dog rypetiuren eller bastarden 
mellem rype og røi, særlig fordi begge forældre er saa ulige i stør¬ 
relse. Hidtil kj ender man kun et eneste exemplar af denne bastard, 
som fangedes afvigte vinter i snare i Nordland og indsendtes til Ber¬ 
gens museum, i hvis „Aarsberetning for 1889 u det er beskrevet af 
konservator James Grieg. 
Størrelsen af denne bastard er omtrent som en røis. Farven er 
overveiende hvid med iblandet brunt, sort og graat, altsaa mindende 
om begge forældres. Brystet er metalglindsende grønt som tiurens. 
Nebbet ligner mest rypens, men er kraftigere (se hosstaaende tegnin¬ 
ger af hovederne af rype, tiur og rypetiur). Hos lypen er tæerne 
helt fjerklædte, hos tiuren er de nøgne, hos bastarden er de kun del¬ 
vis fjerklædte. Endog i skelettet viser bastarden sig som en mellem¬ 
ting mellem begge forældre. Bastarden er en han. 
En bastard, som i vinterdragt minder noget om rypetiuren, er 
