34 
mængder lios friske marsvin kun verk, byld, paa indpodnirigsstedet ;l 
tuberkuløse marsvin derimod dræbes, og det selv af smaa mængder, i 
løbet af 6—48 timer. En dose, der er lidt mindre end den dræ- 
bende, frembringer afdøen af huden paa indpodningsstedet, og tages en 
endnu tyndere opslemning, saa fynd at den er saavidt uklar, da blir 
dyrene ikke alene i live, men indsprøites de i nogen tid med 1 og 
2 dages pause, saa indtræder der en merkbar bedring i deres tilstand: 
indpodningssaaret blir mindre, tilheles tilslut med ar; de opsvulmede 
kjertler blir mindre; ernæringstilstanden bedres, og selve sygdomspro- 
cessen stanser, hvis den ikke er kommet for langt da, og dyrene er 
altfor meget nedfor og afkræftede. 
• Koch saa altsaa, at tuberkulose kunde helbredes; men han saa ogsaa, 
at disse opslemninger af dræbte baciller ikke kunde bruges, da bacil- 
lerne blev liggende paa indpodningsstedet og frembragte verk og byl- 
der; det virksomme stof opløstes derimod af organismens vædsker og 
førtes saa ved saftstrømmen rundt i det syge legeme. 
At udtrække dette virksomme stof ogsaa udenfor organismen, 
ved kemiske midler, det maatte' nu være opgaven. 
Efter megen møie lykkedes dette Koch ved 40—50 pcts. glyce- 
rinopløsning; med denne vædske har han saa senere gjort sine eks¬ 
perimenter paa dyr og mennesker, og med de samme vædsker gjør 
ogsaa nu hele lægeverdenen forsøg. 
Midlet, som den nye kur mod tuberkulosen udøves med, er altsaa 
et glycerinudtræk af renkultiverede tuberkelbaciller. For- 
uden den virksomme substans opløser glycerinen ogsaa en del mineral- 
salte, farvestoffer og nogle andre ukjendte kemiske forbindelser —| 
saakaldte ekstraktivstoffer. Det virksomme stof kan udfældes af gly- 
cerinopløsningen med concentreret spiritus; ekstraktivstofferne følger 
da ogsaa med, mens man kan faa fjernet farve stofferne — da har 
man en renere substans, men for praktisk anvendelse har dette ingen 
betydning, og gjør kun midlet unødig dyrt. 
Hvad er nu denne virksomme substans? Ja, derpaa kan Koch 
selv kun svare med en formodning: sandsynligvis et derivat af egge- 
hvidestoffer. Det staar iallefald disse nær, men det hører ikke til de 
saakaldte toxalbuminer, siger han. Toxalbuminer kaldes de giftige egge- 
hvidestoffer, der dannes ved mikrobernes livsprocesser; disse taaler ikke 
høi temperatur og kan ikke i opløsning passere gjennem dyriske mem¬ 
braner (som præpareret svineblære etc.). Dette gjør derimod det 
