39 
kunde han adskille et net- -eller maskeverk, indleiret i en noget 
forskjelligartet grundmasse. 
Nu blev spørgsmaalet, hvordan denne barksubstans og dette cen- 
trallegeme skulde tydes, hvor man fandt analogierne til dem hos 
de høiere planter. I den anledning undersøgte Butsehli endel meget 
lavtstaaende sop og alger, hørende til slegterne beggicitoa og oscillaria 
(fig. 3, c og d), og hos dem begge fandt han en ganske tilsvarende 
struktur, kun med den forskjel, at „centrallegemet“ oftest var betydelig 
mindre i forhold til „barksubstansen u . 
Hos disse planter kunde der ikke være tvil om, at centrallegemet 
var cellens kjerne, barksubstansen protoplasmaet, og med nød- 
vendighed bliver man derfor tvungen til den opfatning, at ogsaa 
hos de oven nævnte spaltsøppe (chromatium olcenii og ophidomonas 
jenensis) de to kropsdele har den samme betydning. I modsætning 
til, hvad man hidtil. har antaget, findes der altsaa en kjerne selv 
hos meget visse spaltsoppe, og denne kjerne er endog langt større 
i forhold til protoplasmaet end hos de høiere planter. 
Men chromatium og ophidomonas hører til de større og mere 
høitstaaende spaltsoppe, hvorledes forholder det sig med de lavere og 
laveste, blandt hvilke de egentlige bakterier, med deres talrige syg- 
domsfrembringende arter, spiller saadan fremtrædende rolle? 
Btitschli undersøgte først en temmelig stor bakterieart, der gaar 
under navn af bacterium lineola (fig. 3, e), og som forekommer i raad- 
nende vand, og hos denne fandt han nøiagtig det samme forhold som 
hos de større spaltsop. 
Og endnu merkeligere viste forholdet sig at være hos de mindre 
bakterier som hos de paa fig. 3 f og g afbildede: der var hele bakterien 
ikke stort andet end en eneste stor kjerne, omgivet af en fin hinde: 
kun i begge ender var der lidt- almindeligt protoplasma. Men frem¬ 
deles var „centrallegemets u beskaffenhed det samme og dets tydning 
som kjerne derfor sikker nok. Og den samme maskestruktur som 
hos de større arter gjenfandtes ogsaa hos disse’ smaa, kun at 
maskernes antal reduceredes, eftersom kjernens størrelse aftog, idet 
maskernes størrelse blev uforandret. 
Hos de allermindste bakterier gik reduktionen endnu videre end 
hos de her nævnte, idet protoplasmaet hos dem forsvandt fuld- 
stændigt, saa den hele bakterie bare bestaar af en yrliden kjerne med 
antydning til maskestruktur (fig. 3, h). Ja hos de allermindste, kugle- 
