40 
formede bakterier er reduktionen drevet saa vidt, at hvert individ 
repræsenteres af et rent struktørløst stykke kjerne substans, en enkelt 
„kjernemaske“, et enkelt kjerne element, kunde man sige. Og dermed 
er vi naaet til den yderste grænse af simpelhed i legemsbygmng; mere 
primitive organismer kan vi ikke tænke os. 
Men det merkelige er altsaa, at disse primitiveste af alle orga¬ 
nismer ikke — saaledes, som man tidligere vilde antaget -— bestaar 
af en yrliden klump almindeligt protoplasma, men af en liden kjerne- 
klump. Kjernen kan altsaa da ikke være en i udviklingens løb til¬ 
kommet komplikation, protoplasmaet det oprindelige — tvertimod er 
en isoleret kjerne det primitiveste, vi kjender,' og muligens det 
primitiveste, som har eksisteret af liv. 
Saa mener ialfald Butschli, og maaske med rette. Blitschli 
hører til de forskere, der tror, at selv de høieste af de levende væsener 
har udviklet sig fra lavere former paa helt naturlig maade, disse’lavere 
fra endnu lavere og saaledes fremdeles, indtil man kommer til de aller- 
enkleste, d. v. s. bakterierne eller organismer, som er nærbeslegtede 
med dem. Og disse er saa, mener han — saa slemt det end skurrer 
i ortodokse øren — opstaaede af uorganisk, livløst stof. Man har gjerne 
gaaet ud fra. at de første organismer, som opstod paa jorden, maatte 
være planter, der, saaledes som de sædvanlige grønne vekster, for- 
maaede at optage luftens kulsyre, altsaa et uorganisk stof, og med den 
som raamateriale opbygge næringsstoffer for sig. Kun planter med 
evnen hertil, har man sagt, kunde ernære sig paa en klode, hvor der 
ikke fandtes andet organisk liv end dem selv. Alle de organismer, 
der ikke har denne evne, de ernærer sig, ialfald saaledes som for¬ 
holdene nu er, af andre levende væsener eller af stoffer, som har ud- 
gjort en del af disses legeme, og saadanne organismer kan derfor ikke 
have eksisteret og ernæret sig før de, der giver dem livets ophold. 
Hertil siger Butschli, at skal man tænke sig, at der engang er 
opstaaet levende væsener af livløst stof, saa maa dette livløse urstof 
have været af nogenlunde samme kemiske beskaffenhed som det, der 
udgjorde de første organismers legeme. Og da er der ingen grund 
til at antage, at der kun skulde være opstaaet saa meget organisk 
urstof, som der medgik til dannelsen af disse første organismer. Der 
maa nødvendigvis være blevet en hel del livløst organisk stof til overs, 
og af dette har de første levende væsener ernæret sig — paa lig¬ 
nende vis, som bakterierne for tiden ernærer sig. Derfor er der 
