46 
Ogsaa hos endel andre bælgplanter finder vi den samme frem- 
gangsmaade, at frøene bores ned i jorden, saaledes hos den i Rusland 
hjemmehørende traganth (astragulus hypogaeus) og hos en kløverart 
fra Ildlandet. Videre optræder „geokarpien u i enkelte, skjønt sjeldne, 
tilfælde i andre plantefamilier, som f. eks. hos „alpeviolen“ (cydamen 
europaeum), hvis frugtstilke ruller sig spiralformig sammen og sam¬ 
tidig ofte tvinger kapselen ned i jorden. Og endnu en del andre 
eksempler kunde vi nævne, saaledes linaria cymbalaria, morisia 
monanthos, to arter stylochiton og en nordamerikansk græsart cimphi- 
carpum purshii. 
Hos alle disse planter er samtlige frugter geokarpe, tildels i saa 
høi grad, at frøene ikke modnes, hvis det ikke lykkes planten at 
begrave dem. I andre tilfælde finder vi hos en og samme plante to 
forskjellige slags frugter, dels saadanne, som graves ned, dels saadanne, 
der udvikler sig paa sædvanlig maade. 
Het er f. eks. tilfældet med en vikkeart, vida angustifolia , der 
er udbredt over næsten hele Europa. Hos talrige eksemplarer af 
denne plante (varieteten amphicarpa) danner der sig underjordiske 
udløbere, paa ’ hvilke der opstaar saakaldte „cleistogame“ blomster, 
d. v. s. smaa uudviklede, men frugtbare blomster, som aldrig aabner 
sig og i dette tilfælde heller ikke kommer op over jorden. Mens 
de overjordiske bælge indeholder 10 — 18 frø, er de bælge, som op- 
staar i de underjordiske blomster, ganske smaa og indeholder ofte blot 
et eneste spiredygtigt frø, der altsaa kommer til udvikling paa det 
.samme sted, hvor det næste aar skal spire. Hos denne plante kan 
man endog efter behag frembringe enten veludviklede overjordiske 
eller rudimentære underjordiske blomster. Dækker man de overjordiske 
skud med jord, saa forkrøbles blomsterne og frembringer smaa blege, 
enfrøede bælge. Fjerner man derimod jorden forsigtig fra et af de 
underjordiske skud, saa udvikler disses frugter sig paa normal maade 
baade hvad form, farve og størrelse augaar. 
Lignende varieteter eller abnormiteter forekommer ogsaa hos endel 
andre bælgplanter og hos endel medlemmer af andre familier, men 
idethele er „amphicarpien u , som man kalder det, et noksaa sjeldent 
fænomen. Oftest formaar planterne kim at danne én slags frugter 
og faar ikke disse udvikle sig paa normal maade over jorden, saa 
gaar de tilgrunde istedenfor blot at forandre beskaffenhed. Evnen til, 
naar omstændighederne kræver det, at danne underjordiske frugter, er 
