69 
II. 
Med kikkerten indtræder studiet af stjernehimlen i en ny fase. 
'Tidligere havde man maattet holde sig til de med blotte øie synlige 
;stjerner, om end ingen katalog i den førteleskopiske tid havde faaet 
med alle stjerner til 6te størrelse. Fortegnelsen er ufuldstændigst for 
•de svagere stjerner, thi her kommer det meget an paa vedkommende 
iagttagers øie, og ved de meget sydlige stjerner, der ikke kommer 
mere end nogle faa grader op over horizonten, bidrager udslukningen 
af lyset i atmosfæren, (hvilken efter nyere undersøgelser kan gaa op 
til 3 størrelsesklasser sammenlignet med lysstyrken i Zenith), sit til, 
.at de blir ubemerkede. Den første større katalog, ved hvis udarbei- 
delse kikkert blev benyttet, og hvor tillige uret blev anvendt som et 
astronomisk instrument (for første gang blev det benyttet paa denne 
maade af landsgreve Wilhelm IV af Hessen ved den saakaldte hessiske 
stjernekatalog) er den, som blev udarbeidet paa grundlag af Flamsteeds 
observationer i Greenwich fra 1689 til 1715 og udgivet i 1725 under 
titlen „Historia Ooelestis Britannica u . Men denne fortegnelse, der har 
2866 nummere, er fuldstændig stillet i skyggen af det observations- 
arbeide, den store Bradley udførte paa det samme observatorium i 
aarene 1750 til 1762. Bradley lik ikke tid til at beregne sine obser¬ 
vationer, det paatog den 22aarige Bessel sig efter Olbers opfordring 
i 1806. I 1818 offentliggjorde han resultaterne af sit beregnings- 
arbeide i sin „Fundamenta astronomiæ u . Denne katalog omfatter 3222 
stjerner. Senere har det vist sig, at Bradleys observationer var i den 
grad omhyggelig udførte, — thi han forstod den kunst selv med daarlige 
instrumenter at faa brugbare observationer, da han kjendte sit instru¬ 
ment i dets mindste detaljer og vidste at tage hensyn til alle dets 
ufuldkommenheder, — at de fuldstændig kan stilles ved siden af de 
med nutidens bedste meridiancirkler leverede katalogarbeider. Det 
vilde derfor være et i høi grad lønnende arbeide at underkaste Brad¬ 
leys observationer en ny bearbeidelse. Dette maa ikke opfattes, som 
at Bessels beregning var mangelfuld. I dette aarhundrede er imid¬ 
lertid flere af de størrelser, som maa benyttes ved reduktion af den 
;slags observationer, bleven langt skarpere bestemt end tilfældet var, 
da Bessel gik igang med sit arbeide. Forslaget til en ny bearbei¬ 
delse af Bradley udgik fra Pulkova observatoriet, og arbeidet blev 
bekostet derfra. Først blev det overdraget Winnecke, men kom 
