80 
lugt, men kan dog, ved meget sterk fortynding i øl eller vin, ikke 
paavises paa denne maade, da isaafald lugten af andre stoffe dækker 
lugten af svovlsyrling. Den maa da isoleres ved destillation og paa¬ 
vises i destillatet ved en af de mange karakteristiske reaktioner, eller 
blot ved lugten. Ogsaa mængden af svovlsyrling i en drik kan let 
bestemmes i destillatet. 
Ved tilberedningen af hermetiske grøntsager drives der en ligetil 
uforsvarlig misbrug med forskjellige kobberpræparater, som man ene og 
alene tilsætter for at give varen et bedre udsøende, en smukkere grøn 
farve. Da kobberpræparaterne er giftige og allerede i smaa mængder 
virker skadeligt, saa er deres anvendelse saavel i Østerrige som i 
andre lande ved lov forbudt. Ogsaa i Prankrige bestaar dette forbud, 
men ikkedestomindre tilsætter derværende fabrikker kobberpræparater 
til sine varer, især til dem, som er bestemte til eksport, og saa utro- 
ligt det end høres, saa har franske fagmænd udtalt sig for, at tilsæt- 
ning af ringe mængder kobber maa blive tilladt af hensyn til indu¬ 
strien, som fra gammel tid af har anvendt disse præparater og vilde 
lide under forbudet; kun skulde det udtrykkelig bemerkes paa etiket- 
terne, at indholdet var kobberholdigt. Man skulde neppe holde det 
for muligt, at videnskabsmænd i det nittende aarhundrede skulde ville 
begunstige en fremgangsmaade, der, saaledes som denne, giver den 
offentlige sundhedspleie et slag i ansigtet, blot for ikke at berøve 
menneskene synet af de grøntfarvede konserver og uden at tage hen¬ 
syn til følgerne for sundheden. Hos os (Østerrige) er kobbertilsætning 
til levnetsmidler strengt forbudt, og sanitetspolitiet holder et vaagent 
øie med varer, som er behandlede paa denne maade forat kunne 
komme ophavsmændene til forfalskningen tillivs. 
Undersøgelsen paa kobber er undertiden meget simpel; er kob¬ 
beret opløst i den saft eller sauce, som er tilsat til konserverne, saa 
er det tilstrækkeligt at dyppe en blankskuret strikkepind ned i denne. 
Paa det blanke jern vil der da afsætte sig et tyndt lag kobber, som kan 
kjendes paa sin rødagtige farve. Giver ikke dette forsøg noget resultat, 
saa maa lidt af varen tørres og derpaa forbrændes i en porcelænsdigel, 
hvorefter man i asken kan søge efter kobber med de almindelige rea- 
gentser, af hvilke vi særlig skal fremhæve følgende to: 1) Opløsnin- 
ger af kobbersalte antager ved tilsætning af lidt ammoniak en dybblaa 
farve. 2) Gult blodludsalt tilsat til en kobberopløsning frembringer et 
