82 
Kuldens indflydelse paa dyrene i den zoologiske have 
i Paris. 
Herom meddeler den bekjendte forsker Milne Edwards i Revue 
scientifique endel iagttagelser, som den kolde vinter iaar har tilladt 
ham at gjøre, og som turde være af interesse ogsaa for norske læsere, 
da de giver interessante oplysninger om muligheden af at akklimatisere 
dyr fra varmere egne, selv i temmelig kolde strøg af jorden. Vinteren 
iaar optraadte jo i Paris med en strenghed, der er aldeles ekceptio- 
nel, idet temperaturen ofte sank til 5 å 7° under 0. Vinteren i 
Erankrige iaar stod fuldstændig ved siden af ialfald den vestlandske vinter 
i vort land, og da de dyr, som her tales om, alle opholdt sig i det 
fri, kun tildels beskjdtede ved aabne skur, saa er det tydeligt, at 
kulden ikke vilde være nogen hindring for de dyrearters akklimatisa- 
tion hos os, som overstod den parisiske vinter. 
Efter først at have meddelt, hvilke dyr, der led sterkt af kulden, 
gaar han over til det langt interessantere emne: at gjemmemgaa hvilke 
arter, der mod forventning taalte den godt. 
„Det var i første linie gnu-antiloperne (connochetes gnu) fra Syd- 
afrika, nogle høist eiendommeligt udseende dyr af en liden hests 
størrelse, der synes at trives godt i Europa. I 1882 fødtes der for 
første gang en gnu i den zoologiske have i Paris; det var en hun 
som voksede raskt, og som nogle aar senere fik unger. For tiden er 
fem af disse interessante drøvtyggere i haven, hvor de holder til i et 
skur, hvis døre man altid maa lade staa aabne, da de ellers bliver 
knuste af dyrene; de opholder sig i det fri, selv paa de koldeste 
dage, udenat deres livlighed og velbefindende lider det ringeste under 
kulden. Selv et ungt dyr paa seks maaneder viste sig lige modstands- 
dygtigt som forældrene. I vort klima har forøvrigt dyrenes pels 
undergaaet en forandring, og vinterdragten er bleven varmere end den 
er hos de vilde gnuer, derigjennem at det lag af uldhaar, som findes 
under dækhaarene, har tiltaget betydeligt i tæthed. 
Bøflerne fra det nordlige og østlige Afrika har ligesom den saakaldte 
„bliss-bock u fra det gode haabs forbjerg taalt kulden godt, og det samme 
er tilfældet med nilgau-antiloperne (portaxpictus) fra Bengalen, som, uden 
at lide det ringeste, med unger paa fire maaneder, har holdt til i en 
aaben hytte. Disse dyr har ligeledes overstaaet vintrene i 1879—80, 
