83 
og siden 1890 har de formeret sig godt. De egner sig derfor godt 
til akkhmatiseringsforsøg, og kongen af Italien har allerede en hjord 
paa næsten tre hundrede af disse dyr. 
„Bezoar-antiloperne (antilope cerricapra) hører hjemme i Indien 
men trives merkværdig godt hos os. Deres elegante former, smukke 
skind og horn og deres lette bevægelser burde gjøre dem særlig 
værdig til opmerksomhed fra deres side, som ønsker at indføre nye 
arter i vore skove. Der er faa antiloper, som har smukkere og let¬ 
tere bevægelser end disse, men jeg har rigtignok seet dem springe 
over gjærder, der var 1 m. 70 høie, saa der vilde trænges et for- 
svarligt hegn omkring den park, hvori de skulde holdes. 
„Museets zoologiske have eiede flere af disse dyr, som uden 
nogen vanskelighed overstod den strenge vinter i 1879—-80. De 
blev imidlertid nogle aar senere (1884) skræmte af nogle hunde, som 
var komne indenfor indhegningen, og dræbte sig allesammen ved at 
rende mod gjærdet. I 1885 lykkedes det mig at skaffe et nyt par, 
og senere har disse faaet femten unger, som alle har trivedes godt. 
De yngste af disse, der blot er tre maaneder gamle, har ikke lidt 
det ringeste ved sammen med forældrene at opholde sig i en indheg- 
ning, der kun er forsynet med et aabent skur. 
„Forskjellige hjorte har ogsaa taalt kulden godt. Jeg skal først 
nævne en. art, der med hensyn til størrelse staar, midt imellem en 
almindelig hjort og en gemse, og som hører hjemme i Japan. Det er 
et slank bygget dyr, brunt af farve med hvide pletter, og gaar under 
navn af „sika u . I 1878 fik vi et par af disse elegante dyr, som 
siden den tid har frembragt et talrigt afkom. I alt har vi havt 25 
fødsler, og de yngste dyr var ved begyndelsen af december ikke mere 
end et halvt aar gamle. Alligevel har de hele vinteren igjennem holdt 
til i sin indhegning og har ikke havt nogen ulempe af kulden; ogsaa 
de maatte egne sig godt til at indføres i vore skove. 
„Svinehjortene fra Ceylon og Indien er temmelig forskjellige fra 
sine slegtninge; de har plumpe former, er temmelig kortbenede og 
har en tyk, kjødfuld krop. Med hensyn til velsmag staar deres kjød 
over de almindelige hjortes. De er meget kraftige dyr og taaler 
kulden udmerket. Desuden er de meget lidet kræsne med hensyn til 
føde og vilde derfor være en ypperlig tilvekst til vor vildtbestand. 
I museets have har vi allerede en liden hjord af disse dyr, og i de 
sidste fem aar er der foregaaet tredive fødsler. I slutningen af sep- 
6 * 
