86 
være grund til at ofre et par sider paa det alligeve] — lidt under¬ 
holdende stof skader jo ikke indiblandt den vægtigere føde. 
Midlet er, som titlen siger, opfundet af grev Mattei, en gam¬ 
mel italiener, der stammer fra en af Bolognas rigeste familier og i sin 
tid blev gjort til greve af Pius IX. Greven er født i 1808 og begyn- 
der sin karriere med at føre et meget vildt liv, fra hvilket han i tredive- 
aarsalderen blev „ omvendt u . Saa gav han sig i færd med literære 
og filosofiske studier og spillede i kirkestatens sidste tider en ikke 
synderlig fremtrædende politisk rolle, som revolutionen gjorde en ende 
paa. Derefter var det, han kastede sig over „naturvidenskabelige“ 
studeringer og bl. a. ogsaa kom til at læse den bekjendte homøopath 
Hahnemanns skrifter. 
Efter hvad greven selt' beretter var det imidlertid et tilfælde, - 
der bragte ham til at gjøre sin mirakuløse opfindelse. Han iagttog 
en faarehund, der var angrebet af et plagsomt udslet, og som „forat 
lindre sin pine opsøgte og spiste, en urt, der voksede paa fjeldsiderne u . 
Mattei fulgte efter hunden og samlede en del blade af denne plante. 
Af dem destillerte han ud „det virksomme stof u , med hvilket han 
gjorde forsøg paa en patient, der led af scrofulose. Og saa udmerket 
var resultatet af kuren, at greven fortsatte sine forsøg og lidt efter 
lidt fremstillede 8 — 10 forskjellige mediciner (i form af smaa piller) 
og fem „elektriciteter u , der som klare vædsker opbevares paa flasker. 
Alle hans mediciner skylder forresten, efter grevens egen paastand, 
dette mystiske „ elektriske princip“ sine egenskaber. I og for sig vilde 
ikke hans urtemediciner være virksomme; de bliver det først ved at 
forenes med hans elektriske fluidum, der ikke kan paavises ved nogen 
analyse eller ved nogen undersøgelse — en omstændighed, der, i for- 
bigaaende sagt, gjør det svært bekvemt for opfinderen at bevare sin 
indbringende hemmelighed for næsvise kemikere. 
Skjønt pave Pius IX stillede en del af et hospital til Mattefis dispo- 
sition, og skjønt han paa dette, efter eget sigende, udførte merkelige 
og særdeles hurtige kure ligeoverfor en af de skrækkeligste af alle syg- 
domme, kræft, lykkedes det ham ikke at vinde tilhængere. Selv 
efterat han, fremdeles efter eget opgivende, mellem 1865 og 1867 
havde udført utallige kure i Bologna, fandt hans middel ikke nogen aner- 
kjendelse, skjønt han dengang skal have uddelt det gratis. Tvertimod 
skaffede han sig, merkelig nok, blot fiender ved sine bestræbelser for 
