106 
Dyreriget er, som vi ved, inddelt i større hovedafdelinger og . 
disse atter i mindre underafdelinger. Ofte staar disse store grupper 
hver for sig temmelig isolerede,- uden at man kan paavise nulevende 
former, som kan tænkes at danne foreningsleddet mellem dem. Lunge- 
fiskene kan paa en maade ansees som et saadant led mellem padderne 
og fiskene, idet de, som vi har seet, i sig forener indretninger som 
er karakteristiske for baade den ene og den anden af disse dyre¬ 
grupper. Dr. A. Appelløf. 
Om uimodtagelighed for smitsomme sygdomme 
— immunitet. 1 ) 
Høsten 1887 holdt jeg her i selskabet et foredrag om immunitet,, 
men da jeg ikke kan regne paa, at mine herrer, der ikke er fagmænd,. 
kan mindes indholdet, skal jeg kortelig gjenta noget af, hvad jeg sagde 
dengang. Jeg omtalte da nærmere to forklaringsmaader for immunitet,, 
nemlig russeren Metchnikoffs saakaldte fagocyttheori, eller at levende 
celler i dyrs eller menneskers krop optar, spiser og fordøier de ind- 
bragte sygdomsvækkende mikrober og derved tilintetgjør deres virk¬ 
ning, og dernæst, at det muligens var en kemisk gift, som indførtesl 
i kroppen, i blodet, der var istand til at dræbe eller umuliggjøre 
trivselen af de indførte mikrober. Siden den tid er der nu arbeidet 
af mange undersøgere paa løsningen af dette spørgsmaal, og det er 
lidt efter lidt blevet mere og mere sandsynligt, at det virkelig er ved 
indførelse af slige gifte, at dyr og mennesker kan vaccineres eller 
gjøres immune mod sygdomme. Saaledes har franskmanden Chauveau 
fundet, at lam af faar, der er døde af miltbrand, er immune mod 
denne sygdom, uagtet miltbrandbacillerne kun yderst sjeldent gaar 
over fra moren paa fosterne; vakcinationen, immuniteten, kan da kun 
tilskrives overgangen af et kemisk stof fra moren til ungerne, et stof,, 
der altsaa forhindrer miltbrandbacillernes trivsel, om de indpodes i 
lammene. Man har ogsaa ved flere andre dyresygdomme frembragt, 
immunitet, ved i kulturer af sygdommens mikrober at dræbe mikro- 
berne og indsprøite de omsætningsprodukter, som disse har frembragt 
i kulturvædsken. Hvorvel Metchnikoffs fagocyttheori har mødt inegen 
modstand fra de fleste hold og endnu væsentligst kun opretholdes af 
J ) Foredrag i „Selskabet til Videnskabelighedens Fremme“. 
