114 
havde foretaget den endelige indstilling samtidig med, at han obser- 
verede stjernens overgang over filamenterne, stjernens størrelse, og 
hvad ellers knnde være at bemerke. Beregningen af observationerne 
har Greelmuyden ndført. I oktober 1880 blev observationerne taget 
op igjen, da beregningerne nu var saa langt fremskredne, at man 
kunde faa en oversigt over, hvilke stjerner, som trængte til at blive paany 
observeret, dels fordi uoverensstemmelsen mellem de to observationer 
gik ud over den tilladelige grænse, . dels fordi enkelte nærstaaende 
stjerner var taget med istedenfor de tilsigtede, som saaledes var ob¬ 
serveret kun 1 gang. Den 15de september 1881 observeredes den 
sidste zone 307. I 1888 udgav observatoriet disse zoneobservationer 
med statsunder støtt else. Katalogen, der tæller 3 949 numere er trykt 
paa bekostning af det astronomiske selskab. 
Paa enkelte andre observatorier er ogsaa arbeidet afsluttei og 
publiceret, saaledes i Helsingfors-Grotha, der ligeledes har udgivet sine 
zoneobservationer. Dens katalog indeholder 14 680 stjerner. Desuden 
er Albany, der har udført sit arbeide med privat understøttelse, hvil¬ 
ket ikke hører til det usædvanlige i Amerika, færdig med sin katalog 
paa 8 241 stjerner, mens den fra Cambridge U. S., der omfatter 
8 627 stjerner, fortiden er under pressen. Paa de øvrige observatorier 
er arbeidet sin afslutning meget nær. 
Naar denne det astronomiske selskabs katalog foreligger færdig, 
vil man have faaet et godt kjendskab til himlen mellem -f- 80° dekli- 
nation og stenbukkens vendecirkel. For den øvrige del af den sydlige 
himmel hår observationerne paa Cap og i Melbourne leveret meget 
værdifalde arbeider, der rigtignok er trængt noget i baggrunden af 
det storartede foretagende Grould har bragt til udførelse paa obser¬ 
vatoriet i Cordoba i Argentina. I løbet af mindre end 3 aar, fra 9de 
september 1872 til 9de august 1875 har han sammen med sine assi¬ 
stenter gjennempløiet den sydlige himmel og i denne tid observeret^ 
73 160 stjerner mellem -f- 23° og --f- 80° deklination. x j Da Grould 
var færdig med disse zoneobservationer, hvori hver stjerne som oftest 
er observeret kun en gang, gik han igang med at samle materiale til 
en „General Catalogue“ paa 32 448 stjerner, hvis positioner er bleven 
9 Sydligere gik han ikke, fordi Grilliss under sit ophold i Santjago i Chile 
i 1851 og 1852 meget omhyggelig havde observeret alle stjerner mellem 4- 80° 
deklination og sydpolen. Desværre er disse observationer endnu ikke publi- 
ceréde. 
