123 
Clarke mener, at de for Kisel og Jern anførte tal er høist 1 p.ct. 
forskjellige fra virkeligheden, mens mængden af surstof og aluminium 
er angivet med en nøiagtighed af 1 / 2 p.ct. I tabellen er der anført 
19 grundstoffer. De øvrige elementer — som bekjendt mere end 50' 
— kan neppe tilsammen udgjøre mere end 1 p.ct. af den hele masse^ 
og intet enkelt af dem kommer høiere op end til 0.05 p.ct. 
Tabellens sidste spalte er i forskjellige henseender yderst merke¬ 
lig. Blandt andet er det høist paafaldende, at 98 p.ct. af den kjendte 
del af jordskorpen bestaar af blot 9 grundstoffer (surstof til og med 
vandstof). Er da de øvrige elementer ophobede i planetens indre, ‘ 
eller er der saa yderst lidet af den? De beregninger, som støtter sig 
paa jordkuglens gjennemsnitlige tæthed, taler ikke for den første af 
disse antagelser. 
Vi skal imidlertid ikke her gaa ind paa Clarkes theoretiske spe- 
kulationer, særlig da han selv siger, at hans resultater „ikke kan 
forklares ud fra noget theoretisk synspunkt". Mod hans beregninger, 
saaledes som deres endelige resultat er sammenstillet i den sidste 
tabel, lader der sig ikke indvende synderligt, hvis man gaar med paa 
Clarkes mening, at middeltallene af samtlige bergartanalyser (spalte H) 
virkelig angir den gjennemsnitlige sammensætning af den faste jord¬ 
skorpe indtil 16 093 meters dybde. 
Sag o. 1 ) 
Blandt de stivelsesholdige næringsmidler indtager sagoen i de 
europæiske lande ikke nogen særlig fremtrædende plads, naar man 
tager hensyn til mængden, hvori den konsumeres; dens ■ eiendomme¬ 
lige velsmag gjør den imidlertid til et yndet næringsmiddel ogsaa hos 
os, og i forskjellige tropiske lande spiller den en meget væsentlig rolle 
i folkenes økonomi. 
Sagoen blev først bragt til Europa af den italienske reisende 
Moreo Polo (f. 1256, d. 1323) men det vårede længe, før nogen 
større mængder blev indførte, og før der kunde blive tale om praktisk 
anvendelse. Først henimod midten af forrige aarhundrede blev sagoen 
x ) Af dr. Otto Lehmann. 
