/ 
T o b a k. 
Da Columbus paa sin første opdagelsesreise til Amerika i 1492 
kom til nogle af øerne i det vestindiske arkipel, blev der som bytte- 
middel bl. a. budt ham nogle tørre blade, som han mener maa have 
en eller anden sjelden egenskab, da de indfødte sætter stor pris paa 
dem. Yi tager vistnok ikke feil, naar vi antager, dette var tobak, og 
at det er bladene af den samme plante, om hvilken det i beretningen 
om den samme reise heder, at de indfødte lagde dem paa gløder og 
indaandede den vellugtende røg. 
Dette var det første bekjendtskab europteerne — og vistnok den 
gamle verdens beboere i det heletaget — gjorde med tobakken, og 
hvis der er nogen grund til at glæde sig over tobakkens opdagelse, 
saa skulde vi altsaa næste aar kunne feire 400-aars jubilæet for denne 
begivenhed. 
Paa Columbus’s senere reiser og ved de øvrige spanske opdagel- 
sesreiser i begyndelsen af det 16de aarhundrede blev bekjendtskabet 
med brugen af tobak udvidet. En af Columbus’s ledsagere beretter om 
de indfødte paa øen St. Domingo, at de stak oprullede blade i mun- 
den, tændte dem og derved frembragte røg til beskyttelse mod moski- 
toerne. Cigarer var altsaa allerede opfundet. Og ogsaa piben var 
velkjendt over store strækninger af Nordamerikas østkyst, efter hvad 
de første reisende beretter, og efter hvad de i aztekiske og indianske 
grave fundne pibehoveder lærer os. Endog brugen af skraa og af 
snus var ny deiser, som Amerikas urindvaanere havde forud for den 
gamle verdens beboere. Disse to anvendelsesmaader for tobak var 
særlig udbredte i Mellem- og Sydamerika, i hvilken sidste del af den 
nye verden røgning derimod synes at have været ukjendt før europæ- 
ernes Ankomst. I Nordamerika var røgningen til gjengjæld saa meget 
9 
