131 
livor man gjerne gjorde kort proces, skar man næsen af røgerne. 
I Schweiz behandlede man „tobaksdrikken“, som var fællesbetegnelsen 
for baade snusning og røgning, som egteskabsbrud og straffede den i 
overensstemmelse dermed paa en lidet tiltalende maade. Tyrkerne 
greb sagen mere humoristisk an: de stak et piberør gjennem næsen 
paa røgeren og førte ham paa et æsel gjennem Konstantinopels gader 
— men altsammen hjalp det lige lidet; tobaksbrugen greb mere og 
mere om sig i alle de eiviliserede lande, og i mange uciviliserede med. 
Og lige uvirksomme som presternes løfter om aandelig fortabelse 
var, lige lidet hjalp lægernes trudsler om legemets ødelæggelse, tiltrods 
for, at de ikke undlod at tage munden fuld nok. En dansk læge og 
botaniker fra midten af det 17de aarhimdrede Simon Paulli f. eks., 
ofrer i sin „Yrtebog u (1648), en lang artikel paa tobaken, eller, 
som den efber hans mening „med all rette burde eller kand kaldis 
den rette Europæiske On durt, thi den kommer saa meget ont affsted“; 
han tilskriver den alle mulige slemme og skadelige egenskaber og 
fortæller tilslut, at han selv „hafver observeret ret vel mange, som 
«tff en ond oc slem Vane icke kunde holde sig fra Toback, aff det de 
vare saa dermed ikomne, hvilcke tillhobe allesammen blefwe angrebne 
.aff een hemmelig fortærende Feber, er med w-sigelig oc w-lægelig 
Spytten derhos, oc døde derudofwer. a 
Selv saa voldsomme trudsler var imidlertid uden virkning og 
heller ikke det mere praktiske middel, man snart greb til, at paalægge 
høi told og derved fordyre varen, har kunnet forhindre, at tobaksbrug, 
og særlig da røgning, er bleven en almindelig skik blandt alle voksne 
mandfolk. Dog har visseligen tolden mere end noget af de andre 
midler indskrænket brugen, om den end ikl^e har forhindret udbre- 
•delsen. 
En lignende hurtig udbredelse som tobaksbrugen fik, havde snart 
•ogsaa planten selv. 
Den tobak, som i begyndelsen benyttedes i Europa, var indført 
fra Amerika, hvor de europæiske kolonister snart anlagde tobaksplan- 
tager. Men det vårede ikke længe, før planten selv udbredtes overalt, 
hvor tobaksrøgningen og de andre former for tobaksbrug havde fun- 
‘det hen. 
Først blev planten indført i Spanien og Portugal og dyrket som 
prydplante i haverne, samtidig med at man gjorde forsøg med at 
■bruge den som lægemiddel — i enhver urt søgte man dengang læge- 
9 * 
