133 
kunde undvære, uden at verden blev slettere for det, og som efter 
mange kompetente mænds mening ikke gjør andet end skade! Og 
forholdsvis endnu langt større er det arbeide, som medgaar til denne 
dyrkning. Dyrkningen af en tobaksager kræver langt mere arbeide 
end dyrkningen af en ligestor korn- eller potetesager, og vi griber 
neppe for høit, naar vi siger, at 3 gange saa meget jord og 6 gange 
saa mange mennesker, som der her i landet anvendes til agerbrug, 
vilde være forlidet til at skaffe tilveie bare raaproduktet, af hvilket 
tobak laves. Og saa kommer dertil alle de utallige mennesker, som 
er beskjæftigede med forædlingen af raaproduktet, tilberedningen og 
salget. Er tobakken virkelig det unyttige produkt, som det efter de 
flestes mening er, saa er det en kolossal mængde arbeide, som her 
gaar tilspilde, og som kunde spares. 
Paa den anden side tyder imidlertid netop det store forbrug og 
den almindelige udbredelse, som tobakken, trods al modstand, i forholdsvis 
kort tid har faaet, paa, at tobakken virkelig tilfredsstiller en trang 
hos menneskeheden, at den kanske ikke er saa unyttig eller skadelig, 
som man gjerne antager. Dog er det vanskelig at definere, hvori 
dens nytte skulde bestaa, og heller end at fortabe os i usikre speku- 
lationer skal vi gaa over til at betragte tobakkens naturhistorie. 
Alle de produkter, som vi benævner tobak -— de forskjellige 
slags røgtobak, skraatobak og snus — stammer fra en liden gruppe 
af nærbeslegtede plantearter, der hører til en og samme slegt. Den¬ 
nes botaniske navn er nicotiana, opkaldt efter en fransk gesandt i 
Portugal, Nicot, den første, som indførte tobaksplanten i Erankrige. 
Til slegten nicotiana hører der væsentlig tre forskjellige arter, som 
alle ligner hverandre meget, og som alle leverer det samme produkt, 
tobak, og alle samme slags tobak. Ulighederne mellem de forskjellige 
tobakssortef skriver sig altsaa ikke (eller kun for en liden del) fra, 
at de stammer fra forskjellige planter, men har væsentlig sin grund i 
jordbundsforholdene, plantens behandling og tobakkens tilberedning. 
Vi skal nøie os med at beskrive den ene af disse tre arter 
tobaksplanter, den, som dyrkes i størst udstrækning, og som kaldes 
„virginsk tobak“ (nicotiana tabacum). De to andre arter, „bonde- 
tobakken u (n. rustica), og den „storbladede tobak“ (n. latissima 
eller macrophylla) ligner den som sagt særdeles meget. 
Denne tobaksplante har en indtil 1.5 meter høi stengel, paa hvil- 
