167 
værende kjendskab synes Sundaøerne at danne sydgrændsen for disse 
smaa orientalske negre, paa hvilke man har anvendt fællesbenævnelsen 
„negritos“. 
Mod nord er øen Formosa det sidste land, hvor man har fuiidet 
racen endnu i besiddelse af sine væsentlige karakterer. Men ogsaa 
nordenfor kan man spore dens krydsnings indflydelse hos de nulevende 
folkeslag. Interessant er den af Prichard og Quatrefages udtalte 
mening, at der hos japaneserne i sin tid maa være indkommet et 
sort element, og at dette alene kan tilskrives negritisk krydsning. — 
Udstrækningen af disse smaa negres bosteder i Melanesiens talrige 
øer synes at være meget stor. Imellem Ny-Guineas papnastammer 
finder man saaledes efter den nyere tids undersøgelser ogsaa negri- 
terne. 
Imod vest synes den bengalske bugts smaa øgrupper, nemlig 
Nikobar- og Andamjanøerne at danne den yderste vesthge grændse 
for de øboende „smaa sorte“. Men heller ikke her er de eneher- 
skende, idet de har maattet vige for malayisk overmagt, og de holder 
sig kun som smaa stammer i det indre af øen. Til gjengjæld har de 
her holdt sin race meget ren for fremmed indblanding. 
Vender vi os derpaa til de kontinentale negriter. 
At der skulde findes negere o: sorte mennesker med uldet haar, 
paa det asiatiske kontinent, er bleven benegtet af fremragende geo¬ 
grafer. Beviserne for eksistensen af negere i disse himmelstrøg er 
imidlertid for slaaende og talrige nu, til at man længere kan benegte 
det. Allerede i 1820 beskrev major Macinnes og Crawford to smaa 
sorte negre fra kongeriget Kedah paa Malakkahalvøen. Senere fik 
man flere og flere beviser for, at der hist og her forekom smaa stam¬ 
mer, der alle havde negernes udseende, og g,t de ikke maalte meget 
over 4 fod i høide. Paa den indiské halvø, hvor man lidt efter lidt 
blev bekjendt med de forskjellige slags folkefærd, som her boede, 
viste det sig nu snart, at man paa flere steder ogsaa havde for sig 
folkestammer, der maatte karakteriseres som smaa negere. Men kun 
sjelden fandt man eksempler paa en renere race; oftest viser blanding 
med andre racer at have influeret. 
I korthed kan man udtale, at negritoracens udbredning, det være 
sig ren eller blandet, i vore dage strækker sig fra Ny-Guinea til 
Andamanøerne og fra Sundaøerne til de japanske. Paa kontinentet 
finder man dem fra Malakka og Anam til de vestlige Gathes, og fra 
