197 
igjen, at brystet er fiadere, og brystkassen udvider sig meget nedad 
;samt, at rygsøilen faar sterk S-formet krumning forat bevare kroppens 
ligevegt. Imidlertid er denne bugens fremdrivning ikke noget race- 
merke; thi grev Miniscalchi fortælley at bos de to akkaer, som 
han liavde, fors vandt den udprægede buglivælving og rygkrumning 
.efter nogle ugers regelmæssig og sund regime. — Øverlemmerne er 
lange og liænderne fine og elegante. Undsrlemmerne er korte. 
Yderbgere beretninger om Centralafrikas, interessante dvergfolk 
bar vi som bekjendt erboldt gjennem Stanley’s sidste verk „I det 
mørkeste 'Afrika 44 (1890) og det fornylig udgivne Casati’s verk: 
,„Zehn Jahre in Æqvatoria 14 (oversat til tysk efter det italienske origi¬ 
nalmanuskript af prof. K. von Beinhardstøtter, 1891). Stanley’s be¬ 
skrivelse af dem er for bekjendt, til at jeg beliøver at referere den 
nærmere; kun enkelte træk vil jeg fremdrage. Stanley traf dvergfolk 
i den bekjendte store skov, der bar en fladeudstrækning som Erank- 
rige og Spanien tilsammen. Det er imellem Ipoto- og Pisgali-fjeldet, 
vest for Albert Nyanza, i Kongofiodeiis vanddistrikt at vambuttiernes 
dvergstammer, akku, batva og bezungu, ligger spredt imellem bales- 
-.serne. Disse dverge er 3—4 x / 2 fod bøie, og en voksen mand veier 
90 pund, altsaa 45 kilo. Høiden af en voksen pygmé, der fangedes 
ved Acatibo, var 4 eng. fod, altsaa' knapt 1.30 m. Han var kobber- 
farvet, næsten lodden med lialvtommelange baar over kroppen. Disse 
skovens børn bar sine leirsteder rundt de agerdyrkende, _ store og 
kraftige menneskers boliger, i nogle kilometers afstand fra dem; en 
:Større rydning kan være x omgi vet af 8, 10 til 12 af disse smaafolks 
boliger med. 2 000—2 500 sjæle. Med sine vaaben, smaa buer med 
forgiftede pile og spyd, dræber de elefanter, bøfler og antiloper. De 
laver faldgruber, som de listigen tildækker for de intet anende dyr. 
Deres buse er lave, aflange, med to til 3 fod bøie døre i begge ender. 
Husene staar i en kreds, og pladsen i midten er fælles eller overladt 
høvdingen med familie. Omtrent 100 meter fra leiren findes paa liver 
vei eller sti et vagthus, netop stort nok for to mænd. — Stanley om¬ 
taler to forskjellige slags dvergfolk, nemlig „batvaerne“ og „vambut- 
tierne u . De første bar lange hoveder, smale ansigter og smaa, rød- 
ngtige, tæt sammenstillede øine, hvorved de faar et væselagtig udse-- 
ende. Yambuttierne bar runde ansigter, gazellignende øine, der 
staar langt ifra hinanden, samt aaben pande, der giver dem et freidigt 
aabent udtryk. Deres hudfarve er mørk elfenbens gul, og deres ud- 
