209 
Sol- og maaneringe, ogsaa kaldet sol- og maanegaarde eller sol- 
og maanehove, 1 ) er som sagt, et optisk fænomen, der betinges af de 
i luften værende vanddampe, naar disse, efter at være fortættede, indtil 
en vis grad, fryser og herunder antager bestemte former. Sol- og 
maanegaardene er altsaa foreteelser af rent meteorologisk art. 
Det er visselig de fleste af læserne bekjendt, at de køieste skyer, 
fjerskyer eller cirri, og det tynde skylag, der undertiden i de øverste 
skyregioner dækker himlen som et fint slør, bestaar af myriader af 
smaa naaleformede iskrystaller. Disse smaa islegemer er lige saa 
regelmæssigt formede som legemer af ethvert andet stof, der optræder 
krystallisk. Man ved saaledes, at de, endefladerne ikke taget i be- 
tragtning, er sekssidige. Naar sollyset træffer disse smaa gjennem- 
sigtige legemer, vil det dels gaa igjennem og brydes, dels kastes til- 
bage, og da de smaa iskrystaller i sin form er prismatiske, vil saavel 
gjennemgang som brydning og reflekssion foregaa efter de samme love, 
som vi kjender fra fysiken, hvor den behandler prismet og spektro¬ 
skopet. Lysbrydningen gjennem hine yrsmaa iskrystaller vil derfor 
ogsaa ledsages af en spredning af de forskjelligt farvede lyssorter, 
hvoraf det farveløse, „hvide u sollys bestaar. Paa denne maade gaar 
det til, at sol- og maanegaardene viser snart flere, snart færre af 
spektrets farver, som her altid forekommer i samme orden som i den 
sekundære regnbue. 2 ) Vi vil saaledes altid finde rødt inderst og violet 
yderst i ringene. Det røde lys synes bestandig at være tilstede, hvor- 
imod lys skalaen or ange-violet r et ofte giver plads for en mere eller 
mindre blendende, snart gulligthvid, snart rent hvid lysbord, som kan 
være temmelig bred. 
At resultaterne af sollysets brydning gjennem og gjenspeiling i 
de høiere skyregioners masser af frosne miniaturprismer, saaledes som 
den foran er beskreven, for iagttageren viser sig i form af ringe, 
beror paa de forenede virkninger af hans synsvinkel og af sollysets 
retning. Og at der optræder en flerhed af ringe tillige med buer og 
baand, naar fænomenet er rigtig veludviklet, har sin grund i, at iskry- 
stallerne indtager de mest forskjellige stillinger (o: vinkelforhold) i 
9 Hof — gam. norsk = tempelgaard, indhegningy gjærde (gard, f. eks. 
skigard). 
2 ) Undertiden ser man to regnbuer, idet der danner sig en større og noget 
svagere udenfor den første og klareste. I denne, den primære, ligger rødt yderst 
og violet inderst, i den sekundære derimod ligger farv.erne i den omvendte 
■'Orden. 
14 
