213 
Klokken henved 8 var ethvert spor af den smukke, om ikke meget 
fremtrædende foreteelse forsvundet. 
Om eftermiddagen den 25de december sidstleden fik jeg for anden 
gang anledning til at iagttage et saadant lysfænomen. Der var smukt 
veir med nogen kulde. Dog var himlen temmelig vel besat med skyer, 
som var i liden eller ingen bevægelse. Min opmerksomhed blev ogsaa 
denne gang vakt ved et sterkere regnbuefarvet lysparti i SO for 
maanen, og et hurtigt blik over dennes øvrige omegn viste mig nu 
største delen af en enkelt, tydelig maanegaard med 3 bimaaner (fig. 2). 
Saa godt som hele den mod KV. vendende side af maanegaarden var, 
tilhgemed den fjerde bimaane, borte bag en skyfioke. som lidt efter 
lidt tog ogsaa den lige op for maanen beliggende bimaane. Alligevel 
blev der god tid til at betragte skuet; thi klokken var, da jeg først 
fik øie paa det, blot 4, og endnu halvanden time efter kunde jeg se 
et par større fragmenter af de blødtfarvede sløragtige tegninger om¬ 
kring maanen. 
Nu iaar den 14de marts, klokken 8 om morgenen, kunde jeg 
atter undergive en solgaard med to bisole (fig. 3) en nærmere iagt- 
tagelse. En enkelt vid ring omkring solen med de to bisole lige ud 
til begge sider af denne og bisolene forlængede udadtil i to ganske 
udprægede og meget lange lyskegler — det var den skikkelse, fæno- 
menet denne gang antog. Saavel i ringen som i bisolene og keglerne 
