236 
lige, synes der dog ikke at være mange arter, og efter den foreløbige 
undersøgelse af haandstykkerne tror jeg at kunne sige, at der i denne 
tufbænk kun findes rester af saadanne træer og buske, som hører 
'hjemme i birkelierne paa vore fjelde, men ingen af vore mere kuld- 
skjære løvtiæer, og jeg antager derfor, at Leine laa over bartræernes 
grænse, den gang disse lag afsattes. 
Under demie tufbænk ligger indtil 3 ctm. tykt jernholdigt ler og 
derunder jøkel-ler med for stedet fremmede blokke af ukjendt mæg- 
tighed. Det jernholdige ler indeholder ingen forsteninger og fortæller 
altsaa intet om den flora, som først indfandt sig, da isbræen trak sig 
tilbage fra lien ved Leine; men at dette var, ialfald tildels, en ark¬ 
tisk flora er høist sandsynligt. Lagfølgen ovenfra nedad er altsaa: ! 
Muldjord 0.10—0.15 m. 
Graahvid tuf med fure 0.58—0.68 m. 
Grønliggraa ler uden forsteninger 0.04 m. 
Gulgraa, tildels jordagtig tuf med dryas og fure indtil 0.03 m. 
Gulgraa skifrig tuf med blade af fjeldbirk, asp, vidier 0.45 m. 
Jernholdig ler uden forsteninger indtil 0.03 m. 
Jøkeller med vandreblokke. 
Der er ingen grund til at anse denne lagrække for ufuldstændig. i 
Alt taler for, at den giver en fuldstændig beretning om de vekslinger ;■ 
i veirlaget, som har fundet sted, siden isbræen trak sig tilbage fra 
Kvam. Vi ser, der har været to tidsrum med megen nedbør og med 
tufdannelse. Ogsaa jøkel-leret tyder paa rigelig nedbør. Men disse 
dannelser fra de fugtige tider adskilles ved de to lerlag, der ligesom 
nutidens muldjord tyder paa tørre tidsrum, hvori kilderne udtørredes. } 
Tuffen viser os altsaa en [veksling af fugtige og tørre tidsrum, som 
maa have varet i tusinder af aar, ganske paa samme maade som vore 
torvmyre, hvor jo torvlagene fra de fugtige tider adskilles ved lag 
af rødder og stubber af træer, som vokste paa myrfladerne i de 
tørre tider. 
Men saaledes er det ogsaa med kalktuffen i andre lande, og en 
fransk geolog og botaniker, hr. Dliche, beskriver fra egnen ved 
Nancy en tufdannelse, hvor 4 tufbænke skilles ved lag af muld og 
fremhæver udtrykkelig, at denne veksling ikke godt kan forklares uden 
ved at antage den af Blytt paa de skandinaviske torvmyres bygning 
grundede lære om vekslende tørre og fugtige tider. Saaledes som 
