242 
Da saa lang tid var hengaaet, at jeg ikke kunde vente flere ud- 
fyldte skemaer, underkastede jeg det foreliggende iagttagelsesmateriale 
fra de 14 skibe en foreløbig granskning, som dog ikke synes at ville 
lede til noget iøinespringende resultat. Jeg kunde heller ikke afse 
tid til en nøiagtigere bearbeidelse, da jeg dengang og længe bagefter 
var beskjæftiget med andre mere vigtige arbeider. Først ifjor kom 
jeg til at gjenoptage sagen til fornyet drøftelse, dertil væsentlig for¬ 
anlediget ved gjennemlæsningen af to af handlinger, den ene al 
A. Schønrock i St. Petersburg om resultatet af de meteorologiske 
iagttagelser i ftusland under solformørkelsen den 19de august 1887 
og den anden af prof. dr. Julius Hann i Wien om barometrets dag¬ 
lige oscillation. Schønrock kommer til det resultat, som han mener 
ogsaa er godtgjort af tidligere undersøgelser, at lufttryksforholdene 
ikke ved nogen solformørkelse har udvist karakteristiske eiendomme- 
ligkeder. En slutningsbemerknmg, som han dog ikke selv synes at 
tillægge synderlig betydning, og som han linder uforklarlig, vakte 
imidlertid min interesse. Han siger nemlig, at for alle de af ham be¬ 
handlede grupper af russiske stationer synes der gjennemgaaende at 
vise sig et barometermaksimum omkring 1 h. 30 m. efter totalitetens midte. 
I den ovenfor nævnte af handling af prof. Hann fandt jeg de nyeste 
og nøiagtigste data for beregningen af lufttrykkets daglige gang paa 
forskjellige steder af jorden, hvilket mattte kunne blive af stor betyd¬ 
ning for en endelig bearbeidelse af de norske skibsobservationer. En 
saadan gik jeg derfor igang med paa følgende maade. 
Paa et kart, fig. 1, afsattes som stationer den midlere paavæ- 
rende plads for hvert skib, hvilke afmerkedes med romertallene I— 
XIY efter listen side 241. Derefter anlagdes paa samme kart græn- 
serne for solformørkelsens totale zone AB og for partialzonen CD, 
E E. Det viste sig da, at beliggenheden af stationerne I, III, Yl og 
YIII var saa afvigende fra de andres, at jeg fandt det hensigtsmæs- 
sigst at udskille disse fire stationer og kun behandle de øvrige ti i 
sammenhæng. 
Observationerne fra de ti udvalgte stationer blev nu opstillede i 
egne tabeller og i en bestemt orden, hvorefter jeg foretog en række 
reduktioner og beregninger, som jeg her ikke skal gaa nærmere ind 
paa, uden forsaavidt som jeg blot skal nævne, at samtlige observatio- 
ner med stor nøiagtighed blev reduceret for virkningen af lufttrykkets 
normale daglige gang. Som slutningsresultat fik jeg fremstillet en 
