259 
30 000 hektoliter, og det er saaledes ikke smaa mængder, det dreier 
sig om. Det vand, som gaar bort fra plantens overjordiske del, det 
•opsuges gjennem de fine rodtrevler og rodhaar fra jordbunden og 
transporteres gjennem stengelen op i bladene.. Hele denne proces, der 
er af stor betydning for plantens ernæring, indstilles i vort klima i 
den kolde aarstid. Selv de træer, som beholder sit løv om vinteren, 
som tilfældet er med naaletræerne, indtræder om høsten i en dvale- 
tilstand, i hvilken alle livsfunktioner er stansede eller nedstemte til 
det mindst mulige. Planterne har en vintersøvn, ligesom mange af 
dyreformerne paa de høiere breddegrader. Om vaaren træder saa 
planten ud af vinterdvalen, transpirationen, som den ovenfor nævnte 
fordampningsproces kaldes,, og opsugningen af vand fra jorden begyn- 
•der igjen. Under normale omstændigheder gjenopvækkes begge disse 
funktioner ligeligt; efterhvert som fordunstningen tiltager, vokser ogsaa 
rodsystemets evne til at opsuge det i jordbunden tilstedeværende vand. 
Anderledes derimod for naaletræernes vedkommende, hvis tidlig om 
vaaren luften pludselig opvarmes, og sterkt solskin paaskynder tran¬ 
spirationen, før jordbunden endnu er gjennemvarmet, og rødderne der¬ 
ved kaldtes til nyt liv efter vintersøvnen. Da formaar rødderne ikke 
,at tilføre baret et saa stort vandkvantum, som der medgaar til for¬ 
dunstningen. Naalene tvinges til at afgive en del af det vand, som 
•er en nødvendig betingelse for deres livsfunktioner forøvrigt, de tørrer 
nd, blir brnne og visner. Det var det, som foregik i de bergenske 
fræplantninger ivaar, men heldigvis, er slige sommere sjeldne, og der 
er liden fare for, at de ret ofte skal skades ,af samme aarsag. 1 ) 
De naale, som visner paa grund af tørke, og ligesaa de, der 
•dræbes af sterk kulde — et tilfælde, som selv for furens vedkom¬ 
mende kan indtræffe, særlig i ubeskyttede, unge plantninger — disse 
naale visner enten i sin hele længde, eller fra spidsen af, og antager 
en jevn rødbrun farve. Men altfor ofte har man, baade i plantesen- 
gene, hvør de spæde frøplanter staar tæt som kornet i en ager, og i 
plantninger med træer af op til 20—SOaars alderen, eller endnu mere, 
anledning til at iagttage en anden visning, der gjerne begynder med, 
.at der midt inde paa naalene opstaar smaa, visne flækker, der tilslut 
x ) En ganske tilsvarende ødelæggelse, kun endnu mere udstrakt og her- 
jende indtraf ivaar ((SL891). Aarsagen var vistnok den samme. 
17 * 
