287 
Ved at vende mig mod solen opdagede jeg, at luften var fyldt med 
udkrystaliseret vanddamp, saa hele athmosfæren var som et hav, der 
bølgede op og ned, mens snestjernerne brød solstraalerne, saa fyn- 
glimt skjød sig i tusindvis gjennem den forøvrigt klare luft; endnu 
bedre kan det muligens lignes med et fint diamantpulver, som ustan- 
;seligt dryssede ned, mens det glimtede og glitrede i solskinnet. 
„Snebuen“ holdt sig ikke længe, det var kun oppe paa det 
høieste af fjeldovergangen, den var synlig; længere vestover, straks 
det bar nedover mod Breistølen, forsvandt den. Men det kan dog være 
•af betydning at notere, at det ikke alene var i passets høieste del, 
men ogsaa paaa den strækning, da vi havde det koldest, at „snebuen“ 
blev iagttaget, altsaa paa det tidspunkt, da luftens vanddamp havde 
lettest for at udskille sig. Laurentius Urdahl. 
Kan dyrene reflektere? 
Jeg har lyst til at give den ærede redaktion en beskrivelse af 
et par smaa tildragelser fra dyrenes verden — tildragelser, der som 
jeg synes, paa det tydeligste godtgjør, at den gamle antagelse om 
dyrenes handlen ifølge instinkt er blot og bart et hjernespind. 
Den ene tildragelse har jeg iagttaget i edderkoppenes verden. 
Bor et par aar siden tilbragte jeg gjerne — det var i sommer¬ 
tiden — hele dagen paa loftet. Jeg havde indrettet et særdeles 
primitivt skrivebord foran et af vinduerne. Dette var, som loftsvinduer 
gjerne pleier være, overtrukket med et tykt lag af spindelvæv, hvor 
„kingelorerne u sad taalmodige som søndmøringer og passede paa, naar 
-en flue kom surrende ind i nættet. 
En dag fik jeg det indfald at narre de smaa, blodsugende uhyrer. 
Jeg lavede bittesmaa kugler af sammenrullet papir og kastede en af 
dem hen i nættet. Vips! var en af edderkoppene henne for at dræbe 
sit bytte; men da den ved nøiagtige undersøgelser var kommen til det 
resultat, at den tingest, som var kommen i nættet, i hvert fald ikke 
var nogen flue, løsnede den papirkuglen og lod den falde ned paa 
gulvet. Jeg forsøgte med tre andre edderkoppe og med samme 
resultat. De luskede alle tre slukørede tilbage til sine kroge. Saa 
begyndte jeg paa igjen, idet jeg kastede en ny papirkugle hen til 
den første; men endskjønt rj^stelsen, som herved foraarsagedes i næt- 
