325 
skov ligger „The Great Eountain u (det store vandspririg). Terrænget 
er her ganske fiadt. Geysiriten hæver sig i tre, et par decimeter 
høie, kredsformige volde, den ene indenfor den anden. Den yderste 
kan være 40 den inderste 6 meter i tversnit. Indenfor denne sidste 
var våndet i kogende bevægelse, mens der udenfor var ganske stille 
og afspeilede skoven og himmelen. Denne kilde har et udbrud hver 
7de time. Yi var heldige; efterat vi en stund havde betragtet den 
og holdt paa at forlade stedet, begyndte våndet at koge op og at 
kaste draaber bundtevis i veiret. Udbruddet tiltog hurtig i styrke. 
Susende for det med damp opblandede klare vand i veiret; udad op- 
løstes det i draaber, der plaskede ned. Straalens tversnit ansloges 
til en favn. Den skjødes stødvis op, snart til en mindre, snart til en 
større høide; da den var paa det høieste, var den vel en 20—30 m. 
Den hvide røg trak sig fra kjæmpevandspringet hen over trætoppene. 
Udbruddet vårede antagelig omtrent 20 minutter og mod slutningen aftog 
straalens høide; dette skede dog ikke jævnt, men kilden havde luner, 
idet der nu og da efter nogle mindre udbrud fulgte et par større. 
Den speilende vandflade, som under udbruddet var sat i bølgende 
bevægelse, blev lidt efter lidt atter glat og afspeilede atter omgivel- 
serne som før. 
I randen af en liden sø nær ved sprudler der uafbrudt frem en 
kilde til noget over mandshøide; den kaldes „den standhaftige“. „Det 
lille vandspring“ saa vi ogsaa i udbrud. 
Mellem det nedre og det øvre gej^sirbasin ligger et forholdsvis 
lidet bassin, hvor der for tiden ingen springende kilder er, men deri- 
mod nogle damme med hedt vand. Dette strømmer fra dammen uaf¬ 
brudt ned i den forbirindende elv. En af dammene var for nogle aar 
siden verdens største geysir (Excelsior), som til sine tider udkastede en 
vandstraale 17 m. i tversnit til en høide af henimod 100 m. Våndet 
i saadanne damme, hvoraf der i Nationalparken forekommer hundreder, 
er aldeles gjennemsigtigt. Der hvor bunden, saaledes som det hyp¬ 
pigst finder sted, er hvid, faar man mod denne se våndet med sin 
naturlige blaa farve, hvori der dog gjerne er indblandet et svagt 
grønligt skjær paa grund af svævende fine partikler. Stærkere grønt 
bliver våndet i tilfælde, hvor bunden er gulagtig, saa det gule blandes 
med det blaa. Dammene er i regelen dybe i forhold til vidden. 
Geysiriten paa deres sider og bund har ofte blomkaal- eller korallig- 
nende former og bidrager derved meget til deres skjønhed. I det 
