348 
i systematisk rækkefølge. Som vi allerede ved en tidligere leilighed 
har havt anledning til at fremhæve synes dette os at‘ være en udmer- 
ket maade at forfatte en saadan bog paa. Skal en enkelt mand give 
en skildring af hele dyreriget, eller blot af en saapas stor gruppe 
som pattedyrene, saa bliver det meste andenhaandsarbeide og taber 
den friskhed, som skildringer har, der støtter sig til egne iagttagelser. 
I en bog, der som denne er skrevet af mange forfattere, idet enhver 
har behandlet netop det, han har seet og studeret, og derfor skrevet 
godt om, der har man for det første større sikkerhed for altid at faa 
fuldt korrekte oplysninger og dernæst langt mere livfulde skildringer. 
At til gjengjæld ikke fremstillingen bliver saa egal, som i en „ for¬ 
fattet u bog, saa kanske ikke netop hvert dyr faar en behandling af 
den udførlighed, det ifølge sin videnskabelige eller praktiske interesse 
fortjener, det har for det første lidet at sige, og dernæst kan udgi- 
veren til en vis grad hjælpe paa dette ved at bearbeide de optagne 
artikler noget. 
Illustrationerne i de foreliggende hefter er gode og vi anbefaler 
bogen paa det bedste. Naar den foreligger færdig skal vi muligens 
komme tilbage til den. 
Mindre meddelelser. 
Vore biologiske stationer. Jeg udviklede i „Naturen“s juni- 
nummer grundene, hvorfor vi efter min mening her i landet foreløbig 
ikke burde gaa. igang med oprettelsen af flere „faste“ biologiske statio¬ 
ner, men istedet muligens se til at faa istandbragt et „flydende labo¬ 
ratorium u . Paa et andet sted i indeværende nr. findes der en kort 
beskrivelse af et saadant, der rigtignok er langt mere storartet end 
det, man vilde have brug for ved vor kyst. 
Hensigten med min artikel var, saaffemt de deri udtalte meninger 
ikke deltes af de andre, der har arbeidet for oprettelsen af biologiske 
stationer, da at faa igang en saglig diskussion om den hensigtsmæs- 
sigste plan for oprettelsen af indretninger i vort land til fremme af 
videnskabelige havundersøgelser. Jeg mente, at en flydende station 
vilde være nyttigere end de paatænkte faste stationer i Drøbak og 
Trondhjem og havde mine sterke tvil om, at man kunde vente i en 
