350 
ond flere af de almindelige finhval tils ammen, da den er langt mere 
•.spækrig, og da barderne er langt mere værdifulde. 
Iaar er to komplette skeletter af det interessante dyr med en 
•stavangersk hvalfanger ankommet her til landet. Det ene har Univer- 
.sitetet, det andet Bergens mnsenm erhvervet. 
Østersavl drives meget ivrig i Erankrige, men der, som hos os, 
har det vist sig vanskeligt at flnde hensigtsmæssige steder til udlæg- 
ning af de nnge i udklækningsbasinerne opvoksede dyr. Disse „fede- 
banker“ maa ligge saaledes, at dyrene tilføres rigelig næring, og de 
maa ikke være altfor sterkt hjemsøgte af østersens fiender, korstrold, 
.søpindsvin o. 1. En fransk fiskeriinspektør mener nu at have fundet 
en hensigtsmæssig indretning, der kan erstatte fedebankerne. Den be- 
.staar af et fartøi, fra begge sider af hvilket der udgaar bjælker. 
Over disse er der atter parallelt med skibets længderetning anbragt 
jernstænger, og paa disse ophænges stabler af flade firkantede kurve 
af galvaniseret jerntraad. Hver stabel bestaar af ca. 6 kurve-, der 
paa hensigtsmæssig maade er sammenfæstede, den ene over den anden, 
og hele stabelen er saa fæstet til en jernkjætting af passende længde, 
saa den hænger et stykke under vandfladen. I kurvene anbringes 
østersen i skraa stilling tæt sammenstablede, og saa henlægges far- 
tøiet med sin hele udvendige ladning paa et sted, hvor der er god 
.strøm og derfor rigelig tilførsel af næring. 
Østersen skal paa denne maade vokse meget godt, og fienderne 
kommer ikke ind i gitterkurvene. Det første aar denne kunstige 
■østerspark forsøgtes ved St. Malo voksede dyrene mellem 3 og 5 cm., 
og næste aar tiltog de fremdeles sterkt. Efterat have naaet et gjen- 
nemsnit af 6—7 cm. voksede de ikke mere i størrelse men tiltog i 
fedme, noget man ogsaa har iagttaget i andre „naturlige“ østersparker 
i Erankrige. Prometheus. 
En uddød planteart. Man har adskillige velkjendte eksempler 
paa, at dyrearter ved menneskets hjælp er uddøde og forsvundne fra 
jordens overflade. Derimod er det vistnok sjelden, at plantearter gaar 
samme skjæbne imøde. De planter, som er nyttige for mennesket, 
lærer man i regelen snart at dyrke med fordel, og de formeres derfor 
istedenfor at udryddes, tvert imod, hvad der er tilfældet for dyrenes 
vedkommende. Et eksempel paa en aldeles uddød planteart har man 
dog. Det er psictdia rotundifolia, et til kurvblomstemes familie 
