360 
der er ikke antydning til nervesystem eller til fordøielseskanal; føden 
fordøies der, hvor den tilfældigvis træffer til at komme ind i legemet. 
Og dog er der i denne lille slimklump indesluttet et instinkt, der 
er fuldstændig analogt med insektlarvens, et instinkt, der bringer slim- 
klumpen til udenfra at optage i sig sandkorn af passende størrelse, 
som den træffer paa sin vei, og gjemme disse, til den formerer sig, 
forat de kan gives det nye dyr med paa veien som materiale til dets 
skalbygning. 
De sandkorn dyret finder paa sin vei, fører det ved slimarmenes 
hjælp ind i legemet, hvor de samles til en klump indenfor skallet 
(fig. 2). Skal det saa til at formere sig, saa trækker det armene til 
sig og istedet skydes der en rund klump ud af aabningen (fig. 3)! 
Denne klump er begyndelsen til det nye dyr. Lidt efter lidt vokser den 
og antager samme form som moderdyret (fig. 4), og nu transporteres de 
i dette indeholdte sandkorn ud i klumpen, føres ud til overdåden og 
kittes der sammen til et nyt skal (fig. 5). Nu skiller de to halvdele 
sig fra hinanden og kryber hver sin vei forat leve videre som selv- 
stændige individer. 
Jeg tror ikke det skal være let at reise indvending mod, at fuldt 
saa vel som væverfuglens redebygning og phryganidelarvens rørbyg- 
ning beror paa instinkt, er det samme tilfældet med difflugias forfær- 
digelse af sit skal. Dertil er begge handlinger altfor analoge. Men 
hos difflugia findes der ikke noget nervesystem, der findes ikke andet 
end levende protoplasma og til dette er det altsaa, at instinktet i dette 
tilfælde er knyttet. Et nervesystem er følgelig ikke nødvendigt for 
tilstedeværelsen af instinkt. Hvor nerver, ganglier eller hjerne findes, 
er disse organer altid instinktets sæde, men dette er ikke paa den 
maade en aandelig evne, at det nødvendigvis forudsætter et nerve¬ 
system, saaledes som f. eks. fornuften, slutningsevnen og bevidstheden 
gjør. Instinktet er en legemlig egenskab, der kan være knyttet til 
almindeligt levende protoplasma, det er den vigtige sandhed, som 
difflugias forhold beviser. 
Men naar det er tilfældet, saa kan det ikke undre os, at vi ogsaa 
i planteriget finder bevægelsesfænomener, som vi med rette kan be¬ 
tegne som instinkt, ja som maa betegnes saaledes, hvis man vil være 
konsekvent. 
Naar der er tale om instinkt hos planter, saa vil man først og 
