6 
men henimod et halvt hundrede notiser. Da mange af beretningerne 
imidlertid er temmelig lidet tilfredsstillende, og flere gjælder samme 
sted, blir det foreliggende iagttagelsesmateriale dog for lidet til en 
udtømmende behandling. Meddeleren vil ikke undlade at gjentage 
sin opfordring om, at man understøtter ham ved at sende meddelelser 
om jordskjælv, som maatte indtræfte. (Hans adresse er til enhver tid: 
Kristiania.) Selv beretninger om ganske ubetydelige rystelser har 
sin interesse; det er netop af vigtighed at have mange iagttagelser. 
Undersøgelse af jordskjælv er et af de tilfælde, i hvilke den enkelte 
intet formaar, og hvor det dannede publikums understøttelse er ab- 
solut nødvendig for undersøgeren. Flere spørgsmaal vedrørende 
jordskjælvs optræden i fjeldlande staar nu paa dagsordenen, og vort 
land maa kunne yde ikke uvæsentlige bidrag til deres løsning. Man 
maa merke sig tiden (uret bør helst sammenlignes med uret paa 
en telegrafstation eller et andet ur, som stadig korrigeres), bevæ- 
gelsens tilsyneladende retning, bevægelsens art (om bølgning eller 
stød), den ledsagende lyd (navnlig om den hørtes samtidig med jor¬ 
dens bevægelse, eller der laa et længere eller kortere tidsrum imellem). 
Det her omhandlede jordskjælv udgik sandsynligvis fra egnene 
1 nord for Sognefjorden. 
Fra sidearmen Sogndalsfjord kan man paa karterne følge en 
linje mod nordøst over det indre af Lysterfjord, Fortundalen, Bæver- 
dalen o. s. v. Denne linje er vigtig saavel i geologisk som i geo¬ 
grafisk henseende. Den begrænser mod sydøst den del af vort lands 
fjeldmasse, som maaske med et passende navn kan kaldes Dovre - 
systemet. *) 
Det tør vel fremsættes som en formodning (mere end en for¬ 
modning er det ikke), at vort jordskjælv udgik fra en del af denne 
linje. Det kan tænkes, at de to dele af jordskorpen, som den deler 
imellem, har lidt en liden forskydning indbyrdes. Eller med andre 
ord: fjeldmasserne paa begge sider af den spræk, som gaar mellem 
Dovre og Jotunfjeldene, har bevæget sig en liden smule i forhold 
til hverandre. Desværre er, som før antydet, iagttagelserne ikke tal- 
rige nok, saa de kan lede til en sikker slutning. Dette jordskjælv 
*) Om denne linje og forfatterens opfatning af de store træk i det sydlige 
Norges fjeldbygning kan efterlæses i »Reusch: Die fossilienfuhrenden krystallinischen 
Schiefer von Bergen in Norwegen. Deutsche Ausgabe von R. Baldauf, Bergwerks- 
director. Leipzig. W. Engelmann. 1883. Einleitung.« 
