20 
der delvis sees afbildede paa figuren. Disse har ingen bestemt form, 
de veksler stadig i tykkelse og længde, alt eftersom de ved proto- 
plasmastrømmene tilføres mer eller mindre stof indenfra. De har 
evne til at forgrene sig, og støder flere saadanne fødder sammen i 
et punkt, kan her uden videre deres protoplasma smelte sammen 
og danne en klump; sker dette paa flere steder samtidig, kan fød- 
derne paa denne maade danne et slags vekslende netverk, som i 
figuren ogsaa delvis er antydet. En saadan sammensmeltning af 
protoplasmaet fra flere fødder sker regelmæssig, hvor en fod har 
truffet paa en gjenstand, der kan tjene til næring, f. eks. en liden 
plante eller lignende. Denne omballes da straks af protoplasmaet, 
og fordøielsen gaar for sig paa stedet. Paa tegningen sees saaledes 
dyret i færd med paa denne maade at fortære en diatomé (en liden 
planteorganisme), hvis kiselskal, efter at indholdet er fortæret, atter 
vækkastes. Indeni gromia q ns skal sees ogsaa nogle saadanne dia- 
tomeer, som netop blir fortærede; disse er komne ind gjennem skal¬ 
lets større aabning, og deres ufordøielige skaller maa atter udkastes 
gjennem denne. 
Et blødt, bøieligt skal som hos gromia optræder imidlertid ikke 
saa hyppig hos foraminifererne, et haardt kalkskal er, som oven¬ 
for antydet, det almindelige saavel hos de enkamrede som hos 
de flerkamrede. Hos enkelte dannes skallet ogsaa derved, at dyret 
omgiver sig med fremmede partikler som sandkorn og lignende, 
der da sammenkittes med en udsondring fra protoplasmaet. 
Af flerkamrede foraminiferer (polythalamia) er der en stor mang- 
foldighed, og de kan variere ganske betydelig i form. I fig. i er 
saaledes af bildet skallerne af flere, som vi ser, temmelig forskjellig- 
formede arter. Almindelig tilhører disse dem, vi kalder perforater 
(det var saadanne, hvis skal var gjennemboret af talrige huller). 
i 
Gjennem de smaa huller udstrækkes talrige traadformede skinfødder, 
mage til dem, der ovenfor er beskrevet hos gromia ; i det hele er 
deres maade at leve paa temmelig svarende til, hvad vi har berettet 
om denne form, kun blir føden som regel al tid fordøiet af skin- 
fødderne udenfor skallet, da dette jo almindelig ingen større aab¬ 
ning har, hvorigjennem den i ufordøiet stand kan praktiseres ind i 
legemet. De i fig. i givne afbildninger er tagne efter døde skaller; 
vi kan saaledes her ikke se protoplasmaet, saaledes som i fig. i, i, 
men vi vil ved at se paa denne figur kunne danne os en meget 
