3i 
regel ialfald, (for de større arters vedkommende) en meget betydelig 
længde, der oftest overgaar hannens. 2) Den nyfødte unges størrelse 
udgjør almindelig omkring en fjerdedel af moderens størrelse (saaledes 
skal til eks. en nyfødt blaahvalunge almindelig være mellem 22—-24 fod, 
hvilket er noget mere end en fjerdedel af moderens længde). 3) dræg- 
tigheden varer i 10 å 12 maaneder for følgende arter: knølhval, vaage- 
hval, seihval samt finhval. 4) Parringen og yngletiden falder for disse 
arters vedkommende paa vintertid (senhøstes til tidlig paa vaaren), hos 
blaahvalen synes derimod disse at kunne falde mere til aarets forskjellige 
tider, ligesom ogsaa denne arts drægtighed synes at vare længer end et 
aar. 5) Den nyfødte unge følger moderdyret i længere tid, sandsynlig- 
vis indtil den har naaet det voksne dyrs halve længde. 6) De største 
finhvalarter, blaahvalen og »finhvalen« (sildehvalen) yngler ikke hvert aar. 
Til slutning giver forfatteren i et anhang en interessant oversigt 
over de i Finmarken stationerede hvalfangeretablissementer og de ved 
disse hidtil fangne hvaler. 
I sidste hefte af det tyske zoologiske tidsskrift: Zoologische Jahr- 
biicher, zweiter Band, erstes Heft, er der af samme forfatter en afhand- 
ling over samme emne; denne indeholder omtrent det samme som den 
ovenfor refererede, og er i det væsentlige en oversættelse af denne. 
F. N 
Forhandlinger. 
Den naturhistoriske forening i Kjøbenhavn. Den 15de oktober fore- 
lagde museumsinspektør dr. F. Mein ert et deskriptivt arbeide over nye myriopoder 
i universitetets zoologiske museum, idet han ledsagede forevisningen af de merke¬ 
ligste former ved orienterende bemerkninger om sine tidligere bidrag til myriopoder- 
nes naturhistorie, deres systematik, munddele o. s. v. Afhandlingen bliver optaget 
i foreningens »videnskabelige meddelelser«. 
Professor dr. C. F. Littken refererede kortelig Joubins undersøgelser over 
brachiopodernes systematiske stilling (Archive de zoologie 1886), der frembød den 
særlig historiske interesse for danske zoologer, at dens resultat sees at give disse 
dyr en stilling mellem annelider (rørorme) og bryozoer, et resultat, der ligger nær 
ved det, hvortil Japetus Steenstrup alt for ca. 40 aar siden var kommet, og som 
for mange dengang stod som et paradox. 
Den 29de oktober foreviste cand. mag. Joh. Petersen de for Dan¬ 
marks fauna nye fiske, som han havde faaet paa de undersøgelsesture, som han 
ved regjeringens understøttelse havde kunnet foretage i en række af flere aar om¬ 
bord i fiskeriinspektionsfartøiet, eller som i de senere aar var indkomne til univer¬ 
sitetets zoologiske museum (Lumpenus lampetriformis, Carelophus Stormii, Cal- 
lionymus maculatus, Gadus luscius , Arnoglossus laterna, Zeugopterus nor- 
vegicus og Mciiirolicus Pennantii). 
Prof. Liitken fremsatte i anledning af foredraget (der blir optaget i forenin¬ 
gens »videnskabellge meddelelser«) nogle bemerkninger om modsætningen mellem 
de af disse syv fiske, der maatte betragtes som virkelig hjemmehørende i Ivattegattet, 
og de høisø- og dybvandsfiske, der kun optraadte der som tilfældige gjester. 
Museumsinspektør Levis on foreviste de merkeligste echinodermer, som var 
indsamlede under »Dijmphna«s ophold i Ivarahavet, og dvælede særlig ved kjøns- 
organernes forhold hos Astrophyton auremus , ved det stilkede udviklingstrin hos 
Antedon Eschnchtii og ved vivipariteten hos Cucwnaria minnta. Afhandlingen 
blir optagen i beretningen om »Dijmphna«-togtets videnskabelige udbytte. 
