42 
ly se gjennem forskningens historie. Det er den zoologiske sta- 
tion i Neapel. 
Enhver, der kommer til Neapel, vil vanskelig kunne undgaa at 
stifte bekjendtskab med stationen. Den ligger ved Neapels golf, i 
byens herlige park »Villa nazionale«, omgivet af alt, hvad Italien kan 
byde af skjønhed. Der kunde i sandhed vanskelig være valgt et 
mere passende sted for et biologisk laboratorium. Det har imidler¬ 
tid ogsaa kostet Dohrn flere aars kamp at faa denne grund over- 
ladt. 1874 stod imidlertid bygningen færdig. Den var for en væ- 
sentlig del reist ved hans egne midler (han har bidraget omkring 
300,000 mark), dels ogsaa ved bidrag hovedsagelig samlede i hans 
fedreland. Var end grunderens forhaabninger til hans anstalts frem¬ 
gang store, saa har dog de 12 aar, hvori den nu har virket, langt 
overtruflet baade hans og enhver andens forventninger, og den virk- 
somhed, der har udfoldet sig herfra, er ligefrem forbausende. Her 
vil desværre ikke blive rum til at gaa nærmere ind paa denne side 
af sagen, der kunde skrives bind derom, jeg vil derfor itidskrænke 
mig til i al korthed at give en beskrivelse af stationens indredning. 
Hele den store bygnings kjelderetage er indrettet til et akva¬ 
rium for det store publikum, et akvarium, der vistnok vanskelig skal 
finde sin lige. Dette store rum med dets mange basiner og som er 
holdt i en nøgtern stil, med undgaaelse af al humbug eller fantastisk 
udsmykning, der kun tjener til at bortlede opmerksomheden fra det 
egentlige vigtige, har ei blot tiltrækning for den almindelige reisende, 
men ogsaa for naturforskeren; han vil kunne tilbringe timer hernede 
ansigt til ansigt med havets sjeldneste dyreformer, i samliv med 
naturens liv, og i denne tid lære mere om livets verden end ved 
gjennemgranskning af mange bind af trykt visdom eller gjennem- 
rodning af museers døde skatte. Han vil vænnes til at bruge sine 
øine og sin iagttagelsesevne paa den levende natur selv og lære at 
betragte livet som det, der egentlig skal udforskes. Med kjendska- 
ben til dette rum stopper de fleste reis endes kjendskab til statio¬ 
nen. Det for videnskabsmanden langt vigtigere er imidlertid de 
videnskabelige laboratorier, som beflnder sig i bygningens øvre etager. 
Her arbeider naturforskere fra de fleste europæiske nationer, her har 
de alt, hvad de trænger til sine studier. De kan faktisk komme til 
stationen, sætte sig ned ved det dem anviste arbeidsbord, sige sta¬ 
tionens konservator, Salvatore Lo-Bianco, hvilke dyr de trænger, saa 
