49 
den ned i jorden. Her overvintrer den, og næste sommer begynder det 
samme kredsløb igjen. I tørre perioder hvirvles den op med jordens 
støv, regnskyl kan piske den op paa lave planter, f. eks. jordbærbuske; 
insekter og andre smaadyr formaar ligeledes at udbrede den. Men sker 
dette paa en tid, da opfostringsstederne, de modne, søde, saftige frugter, 
endnu ikke er tilstede, saa kan den ikke komme til udvikling og vil, 
hvis den ikke føres tilbage til jorden, regelmæssig gaa tilgrunde. Aar- 
sagen hertil er, som mine eksperimenter har paavist, at dens celler 
hurtig dør, naar de udsættes for en sterk udtørring. Det er endnu den 
eneste fermentorganisme, hvis kredsløb i naturen er udfundet. ‘) 
Iblandt de egte saccharomyceter kjendes hidtil ingen pathogene 
former. Af saadanne er der derimod nok i den for de hygieniske 
spørgsmaal vigtigste gruppe af luftens mikroorganismer: bakterierne. 
Hvad vi ved om disses optræden i luftens støv skyldes næsten udeluk- 
kende Miquels fleraarige undersøgelser. Analyserne hertil er udførte af 
denne forsker selv og af hans disciple i laboratoriet og parken paa 
Montsouris, paa flere steder inde i byen Paris, i London, i Bern, paa 
bjergtoppe i Alperne, paa Middelhavet og paa Atlanterhavet. Sammen¬ 
stiller vi hans analyser fra parken ved Montsouris for 1880 til 1885 og 
ordner dem efter aarstiderne, saa finder vi følgende gjennemsnitsværdier: 
Vinter.260 bakterier i hver kub.-meter luft 
Foraar.495 — » — » 
Sommer .... 650 — - » — » 
Efteraar .... 380 — » — » 
Det er navnlig i februar, at luften i parken som regel viste sig at 
være renest, hvorimod det største antal bakterier fandtes i midten af 
sommeren. Der kan dog ogsaa, som man maatte vente, i vintermaane- 
derne indtræde perioder, i hvilke luften er meget rig paa bakterier, og 
omvendt om sommeren perioder, i hvilke den er fattig derpaa. Her 
spiller nemlig, som tidligere berørt, flere faktorer ind. Antager vi, at 
arnestederne er de samme, saa vil vi f. eks. om sommeren, naar der 
har været sterk tørke, vel kunne have en støvrig luft, hvori bakterierne 
findes i mængde, men mange af disse vil under udtørringen være bleven 
dræbte. Denne luft vil følgelig uagtet sin rigdom paa støv kunne være 
ligesaa fattig paa levende bakterier som den, der nylig ved regnskyl 
eller snefald er bleven renset derfor. Omvendt kan der om vinteren til 
visse tider være en tilstrækkelig høi temperatur og en passende fugtig- 
hed til at fremkalde en formering af bakterierne. Vinden vil da i der- 
efter følgende tørre perioder kunne føre store mængder af dem i livs¬ 
kraftig tilstand op i luften. Som en vigtig faktor maa endelig vindens 
9 Det er blot de smaa citronformede celler i fig., som tilhører denne gjær- 
masse. De større er den sædvanlige ølgjærsop. 
4 
