Om nogle planters brændhaar. 
Ved dr. Brunchorst. 
En hel del planter besidder forsvarsmidler, bestemte til at forhindre 
dyr, som søger føde, fra at fortære dem. Da det jo maa være yderst 
skadeligt for planterne, at de blir spist op, og da det i længden truer 
en arts eksistens, at den altfor meget og gjerne blir offer for dyrenes 
efterstræbelser, er det ogsaa let forstaaeligt, at mange plantearter har 
faaet saadanne indretninger, som gjør dem usmagelige for dyrene eller 
vanskelige at spise, enten nu disse bestaar i pigge og torne eller i giftige 
stoffe i saften eller andre ting. 
Et hyppigt forsvarsmiddel er brændhaar, d. v. s. spidse haar 
fyldte med en giftig vædske, som, naar den kommer ind i de saar, 
haarene frembringer, fremkalder irritation og følelse af brænding. Især 
er den tropiske flora rig paa med brændhaar forsynede arter, og enkelte 
af disse planters haar er saa giftige, at de saar, de fremkalder, naar de 
er nogenlunde talrige, kan fremkalde dræbende virkninger. Saa far¬ 
lige er ikke de med brændhaar forsynede planter her hos os, men ube¬ 
hagelige nok kan de smaa saar være, som ogsaa vore indenlandske 
brændnesler (brændenelder) frembringer. Hvorledes disse brændhaar er 
indrettede, har længe været kjendt. En ny undersøgelse af professor 
Hab erlandt i Graz har imidlertid end mere end de tidligere vist, 
hvor overordentlig sindrigt disse haar er indrettede, og ved hvor enkle 
midler de opnaar et gunstigt resultat i retning af at bibringe dyr eller 
mennesker, som kommer i berøring med planterne, smertende saar. 
I fig. i A er et brændhaar af den i Danmark og Norge (her især 
paa østlandet) almindelige brændnesle (urtica dioica) afbildet. Haaret 
bestaar af en fod af smaa kantede celler, som oventil omslutter en meget 
stor kolbeformig celle med en lang, jevnt afsmalnende spids. Denne 
kolbeformige, tilspidsede celle er brændhaarets væsentligste bestanddel. 1 ) 
x ) For dem, som har et mikroskop, er disse brændhaar ogsaa af interesse 
som et af de objekter, hvor protoplasmaets bevægelse lettest kan sees. Skjærer 
man et par brændhaar af nedenfor foden (som fig. Å) og lægger dem under mikro¬ 
skopet, saa vil man endog med forholdsvis svag forstørrelse (70 å 100 gange) let 
kunne se, hvorledes protoplasmaet (der i tegningen er fint prikket) bevæger sig og 
svømmer omkring i haaret. 
