Om generationsveksel hos pattedyr. 
Af stud. med. Z. Aug. Hoyer. 
Ved generationsveksel eller formering gjennem metagenese for- 
staar vi en eiendommelig forplantningsmaade, der bestaar i en paa- 
hinandenfølge af kjønslige og kjønsløse generationer. Med andre ord: 
den kjønslige generations individer, der har mere eller mindre vel 
udviklede forplantningsorganer, producerer eg, som befrugtes paa al- 
mindelig maade enten i eller udenfor moderens legeme. Men me- 
dens der ellers af eggene udvikler sig væsener, som under sin senere 
vekst omsider kommer til et stadium, paa hvilket de i et og alt 
(eller ialfald i det væsentlige) ligner sine forældre, er dette ikke til- 
fældet med de organismer, der har generationsveksel. Den kjønslige 
generations afkom er hos dem nemlig i regelen vidt forskjelligt fra foræl- 
drene ikke alene i ydre form, men ogsaa — og det er af væsentlig 
betydning — i indre bygning. Specielt skal vi merke os mangelen 
paa kjønsorganer. Ikkedestomindre er disse organismer istand til at 
formere sig, og dette maa da selvfølgelig ske paa kjønsløs vei og 
for dyrenes vedkommende enten ved deling, ved knopskydning eller 
ved ammedannelse. De individer, som fremkommer paa denne maade, 
ligner nu ikke sine (kjønsløse) forældre, men derimod bedsteforæl- 
drene og er som disse forsynede med kjønsorganer. Vi faar paa 
denne maade en stadig afveksling af kjønsløse og kjønslige genera¬ 
tioner, af hvilke hver enkelt ikke ligner den foregaaende eller paa- 
følgende, men den næstforegaaende eller næstpaafølgende. 
For dyrenes vedkommende har denne eiendommelige forplant¬ 
ningsmaade været kjendt siden 1819, da den opdagedes for salper- 
nes vedkommende af den tyske digter Adalbert von Chamisso. 
Siden hans tid er den iagttaget og nøie studeret hos mange andre 
af de laverestaaende dyregrupper. Det er af særlig interesse for os 
