Sansningen hos smaaborn. 
Efter prof. Preyer (Jena) ved overlæge G. A. Hansen. 
Darwin leverede i sin tid »en biografisk skitse af et barn«, i hvil¬ 
ken han meddelte de iagttagelser, han havde gjort paa et af sine børn 
med hensyn til udviklingen af dets forskjellige evner. Det synes at være 
klart, at dette er den rette fremgangsmaade for at studere den menne¬ 
skelige psykologi. Det voksne menneske er et saa kompliceret objekt, 
at det er omtrent umuligt at skjelne mellem indtryk og selvproduktion; 
og heraf kommer det, at man er saa tilbøielig til at indbilde sig, at 
man ligesom skaber alle ting . ud af sig selv; dette har jo gaaet saa 
vidt, at somme filosofer har paastaaet, at intet eksisterer uden forsaa- 
vidt det opfattes af en. Hvis da menneskeheden bestod af kun blinde, 
saa vilde konsekvensen heraf være den, at alt det, man ikke kunde 
føle, lugte, høre eller smage, ikke eksisterede. Man kan nok sige, at 
det, jeg ikke ser, ikke eksisterer for mig, saafremt det da ikke paa en 
anden maade gjør sig bemerkeligt for mig, men dette er noget andet 
end at sige, at det overhovedet ikke eksisterer. Men i denne over¬ 
drivelse ligger dog, at vor sansning er et særdeles vigtigt led i vor 
sjælsudvikling, og istedetfor at paastaa, at det, vi ikke sanser, ikke 
eksisterer, kan vi kanske paastaa, at hvad vi ikke sanser, det kan vi i 
det hele ikke danne os noget klart begreb om, og det bidrager ikke til 
vor sjælsudvikling. Heraf vil da følge, at sansernes udvikling eller ret¬ 
tere sansningens udvikling vilde give os et billede af vor sjælsudvikling, 
hvis den var nøie kjendt. Hertil har altsaa Darwin gjort begyndelsen 
ved sine iagttagelser paa sin søn, og prof. Preyer har fortsat dette 
studium ved at gjøre iagttagelser og eksperimenter paa sin søn i hans 
første 3 aar. Vi skal nedenfor i uddrag meddele, hvad prof. Preyer 
har iagttaget med hensyn til de forskjellige sanser. 
5 minuter efter fødselen syntes ikke opfattelsen af lys særlig livlig; 
men før udløbet af den første dag opfattede barnet tydelig forskjellen 
i lysintensitet og havde fornøielse af lyset. Den anden dag lukkede 
gutten øinene, naar man hurtig nærmede et lys til ham, og naar et 
sterkt lys faldt ham i øinene ved opvaagning, var det nok til at frem- 
