82 
denne alder og ved saaledes ikke, om den omstændighed, at det ser 
gjenstanden dobbelt, naar ikke begge øine er rettede paa samme punkt, 
kommer til dets bevidsthed; men vi kan heller ikke vide, om ikke disse 
dobbeltbilleder dog generer barnet saa meget, at det søger at undgaa 
dem og derfor lidt efter lidt lærer at fæste begge øine paa samme 
punkt; dette vilde det dog neppe kunne opnaa saa snart, saafremt ikke 
kombinationen af de dertil nødvendige bevægelser skede ifølge arveligt 
anlæg. 
Som det er med dette, saa er det og med hensyn til akkomoda- 
tionen eller evnen til at indstille øiet for nære eller fjerne gjenstande; 
denne evne findes hos det nyfødte barn, er altsaa en medfødt refleks- 
bevægelse, som dog tiltrænger en længere tid for at blive fuldkommen. 
Det varer temmelig længe, før barnet lærer at bedømme afstande ved 
hjælp af synet. Smaabørn griber i den første tid efter alt, hvad de ser, 
ogsaa efter maanen, og de maa gjøre en hel masse erfaringer, før de 
jærer at bedømme sin akkomodationstilstand eller den sete gjenstands 
afstand. Det er forskjelligt hos de forskjellige børn, hvorledes øiet er 
dannet, om det er indstillet for syn paa kort eller lang afstand; det 
sidste er vistnok det normale; de, der er født nærsynte, er neppe nor¬ 
male, og man bør i barnealderen ikke gjøre sit til, at nærsynthed ud- 
vikles, idet man altfor tidligt giver børnene arbeide, der tvinger dem til 
at indstille øiet for nære gjenstande. Det er tidsnok at begynde med 
at ødelægge børnenes øine, naar de begynder paa skolen, men selv da 
bør man være varsom. Det er bekjendt at de lærde skoler frembrin¬ 
ger en hel del kortsynede mennesker derved, at børnene i en ung alder 
læser for meget og ikke lærer at læse med bogen i passende afstand. 
Jo mere man vænner sig til at holde bogen tæt under øinene, desto 
snarere bringer man det til, at man altid maa have den der, fordi man 
ikke længere kan se skarpt i passende afstand. Det samme gjælder om 
fine haandarbeider for piger, og begge dele medfører foruden nærsynt¬ 
hed ogsaa en slet holdning, krumryggethed, stundom skjævhed, og det 
fornemmelig hos svage børn, som netop trængei en omhyggelig legemlig 
opdragelse. 
Da barnet i den første tid ikke kan indstille lor forskjellige af¬ 
stande, ser det selvfølgelig alt i samme plan og ofte kun med utyde¬ 
lige konturer, alene tydeligt, naar gjenstanden tilfeldigvis befinder sig 
netop i den afstand, for hvilken øiet er indstillet. Heraf følger igjen, 
at barnet ikke kan tyde eller erkjende, hvad det ser; hertil trænges en 
hel del opdragelse, der varer meget længere hos barnet end hos den 
blindfødte, der senere blir seende ved en operation, fordi denne sidste 
ved hjælp af sine øvrige sanser allerede har faaet en hel del begreber 
om udenverdenen, der letter ham forstaaelsen af, hvad han ser. I seks 
