«7 
Mindre meddelelser. 
Storisens transport af ler, grus og sten.') Storisen — eller 
den drivisstrøm, der løber ned langs Grønlands østkyst, dreier rundt om 
kap Farvel og derpaa spreder sine ismasser ud over Davisstrædet, hvor¬ 
fra en del af dem rimeligvis driver sydefter, inden de opløses — er 
den største drivisstrøm, der kjendes. Hovedmassen af dens is er havis, 
dannet i Polarhavet. Til den slutter der sig paa veien langs Grønland 
dels isfjelde og anden kalvis, dels fjordis. Disse forskjellige slags is 
fører alle ler, grus og sten med sig og spreder dette løse materiale, 
efterhaanden som de ødelægges og smelter. 
Ler findes fint fordelt i alle de tre slags is. Det sees ikke altid, 
men kommer først tydelig frem, naar solen har virket nogle maaneder, 
uden at der er faldt sne i den tid. Saa blir det tilbage i skaalformede 
fordybninger ovenpaa isen, og der ligger det sidst paa sommeren i saa- 
dan mængde, at man ofte kan skrabe haandfulde mudder op af en 
enkelt skaal. 
Grus og sten findes ofte i dynger ovenpaa bræ- og fjordisen, 
sjeldnere paa havisen. Der gik ikke en dag, hvor vi paa østkysten syd 
for 63° 15' n. b. roede i tæt is, uden at vi saa flere, som oftest for¬ 
holdsvis flade isfjelde, der bar i læssevis af saadant løst materiale, og 
selv ved Nanortalik paa vestkysten, hvortil storisen kommer mere for- 
vasket og ødelagt, er det, efter fangernes (o: de grønlandske sæljægeres) 
sigende, almindeligt at se kalvis, der bærer »hele konebaadslaster« af 
det. I Umanakfjord paa østkysten saa løitnant Garde og jeg min¬ 
dre flager, hvis overflader var næsten skjulte under tykke lag af lignende 
løst materiale. Dette var øiensynlig fra kysterne skyllet eller skubbet 
ud over de nærmest land liggende partier af fjordisen. 
Enkelte stene, undertiden meget store, findes ofte løsliggende baade 
paa de flade og paa de mere slanke isfjelde. 
Af sten tagne paa storisen bragte vore kajakmænd og andre fangere 
mig en del, dels fra østkysten syd for 63° 15' n. b., dels fra Nanortalik- 
egnen paa vestkysten. De fleste af dem er tagne paa hav- og fjordis, 
færre paa bræis, men det ligger i, at det er flagerne og ikke kalvisen, 
grønlænderne gaar op paa, naar de er ude i isen. Stenene kan deles 
i 2 slags: 1) graniter, gneiser o. s. v., hvis beskaflenhed ikke oplyser 
noget om, hvorfra de stammer; 2) basaltiske mandelstene, om hvilke vi 
ved, at de ikke findes faststaaende paa østkysten syd for 66° n. b. 
Af den første slags har jeg faaet prøver: fra 27 stykker kalvis (paa 
nogle af stenene sees skurstriber) og fra 36 isflager (paa 3 stene fra 
hver sin isflage sees spor af balaner eller bryozoer). Af den anden 
slags har jeg faaet prøver: fra 3 stykker kalvis og fra 2 isflager. 
Basaltiske mandelstene, tildels af ganske samme udseende som de, 
der er tagne paa storisen, findes ikke saa sjelden paa østkysten syd for 
63° 15' og paa vestkysten syd for 6o° 45' n b. løse ved stranden. De 
T ) Etterfølgende iagttagelser er gjorte i somrene 1883—85, i hvilke jeg del- 
tog i den danske konebaadsekspedition til Grønlands østkyst under kapt. Holms 
ledelse, og er brudstykke af en afhandling, som vil udkomme i «Meddelelser om 
Grønland». P. E. 
