109 
sirlige dannelser og en saa sterk mathematisk disposition; hos mange 
er skelettet mer eller mindre uregelmæssigt; hos en hel gruppe, de 
saakaldte hjelmradiolarier, har det saaledes form som en hjelm, hos 
andre er det mer eller mindre fladt (som i fig. II, 2 ); hos nogle op- 
træder blot nogle enkelte løse ldselstraaler, der ligger uregelmæssig 
spredt i de ydre protoplasmalag, ja, det mangler endog ikke paa, at 
vi har former, der mangler ethvert skeiet. Disse, de saakaldte nøgne 
radiolarier, nærmer sig altsaa enkelte lavtstaaende foraminiferer og 
Fig. II. 
de tidligere omtalte amøber. Saaledes kan vi da ogsaa i denne 
dyregruppe gjennem de forskjelligste former finde alle stadier af ud- 
vikling og kan spore den udviklingens lov, der fører opad fra det 
enklere til det mere sammensatte. 
Hvad gitterdyrenes ernæring angaar, da sker den paa en noget 
lignende maade som hos kammerdyrene, idet skinfødderne om¬ 
slutter føden og fører den indad mod legemet, hvor den blir fordøiet 
i det ydre protoplasmalag (den kommer altsaa ikke indenfor central- 
kapselen), og de ufordøielige dele atter udstødte ad korteste vei. 
