142 
en komet beskaffenhed, som gjør det særlig egnet til presning. Det 
blir nu skaaret i stykker, indhyllet i lærred og bragt under den hydrau¬ 
liske presse. Ved anvendelse af et ikke for sterkt tryk i et til 25 0 C. 
opvarmet arbeidsrum, lader fedtet sig derved adskille i 2 temmelig lige 
dele, nemlig: 
Stearin (40—50 pCt.) og 
flydende oleomargarin (50—60 pCt.). 
Stearinen, som først smelter ved 40—50° C., blir tilbage i presse- 
sækken, og blir anvendt til lysfabrikationen, oleomargarinen blir videre 
forarbeidet til kunstsmør. Det har, efter at det ved afkjølning er 
stivnet, en svag gul farve og en smag, som hverken ligner den af smør 
eller fedt, men mere erindrer om smagen af smeltet smør. Det blir, 
ligesom smør, flydende i munden, medens oksefedtet i munden deler 
sig i smeltende oleomargarin og stearin, som ikke smelter, men klæber 
fast paa tungen. 
Det saaledes vundne oleomargarin, som man ved knusning imellem 
valser giver en ensartet konsistens, blir smeltet ved lav temperatur og 
udvasket. Det danner da kjøkkenfedt (graisse de ménage) eller kon- 
servefedt (graisse de conserve), og blir i Paris solgt under navnet 
» margarin«. 
For ved hjælp af oleomargarinet at fremstille kunstsmør, tilsatte 
Megé i en kjernemaskine 30 kgr. af denne masse, 25 hkl. komelk 
(som neppe indeholder 1 kgr. smør) og 25 kgr» vand, som indeholder 
de opløselige dele af 100 gr. i muligst finfordelt tilstand macereret ko- 
yver. Som farve tilsættes en ringe mængde orlean. Kjernemaskinen 
sættes i bevægelse; efter et kvarters forløb har våndet og fedtet under 
yverpepsinets indflydelse dannet en emulsion og viser sig, ligesom ved 
kjerning af melk, som en tyk grød. Ved fortsat bevægelse af maskinen 
forandres denne grød til en smøragtig masse; i regelen er 2 timer til- 
strækkelig hertil. Er processen afsluttet, saa ledes vand ind i kjerne¬ 
maskinen for at befri smørret fra kjernemelken; senere gaar det igjen- 
nem en eltemaskine og to malecylindre, som befinder sig under en 
vandbruse. Det saaledes udvaskede kunstsmør har en fin og ensartet 
konsistens. 
Baud et, som undersøgte og beskrev ovennævnte fremgangs- 
maade, beretter videre, at han, for at prøve Megé’s produkt med 
hensyn til dets anvendelse i husholdningen og med hensyn til de hy¬ 
gieniske forhold, ikke har taget hensyn til sine egne iagttagelser alene; 
han har sendt prøver af oleomargarin og kunstsmør til Boussingault 
og Pag gi ale, har prøvet det i sin egen og sine venners husholdning, 
og har givet en smørproducent i la Vallée prøver deraf. Alle har ud- 
talt den mening, at oleomargarinet var et fortræfifeligt kjøkkenfedt og at 
