168 
Norges 
jernproduktion jernforbrug 
i tons rujern pr. individ. 
1841—45. 9890 7.5 kg. 
1846—50. 9620 7.8 » 
1851—55. 9090 10.0 » 
1856—60. 8830 12.5 » 
l86l—65. 7720 12.1 » 
1866—70 .. 5240 12.7 » 
1871—75. 1950 18.7 » 
1876—80 . 1040 21.0 » 
1880 . 902 I3.O » 
1881 . II90 18.0 » 
1882 . 74O I9.O » 
Man faar dog haabe, at den norske jernproduktion atter engang 
i fremtiden vil tage et opsving, idet man f. eks. gaar over til at er¬ 
statte trækul med mineralsk brændsel og herved bliver istand til at 
producere i hvert fald hovedmængden af det jern, landet selv for- 
bruger, ligesom ogsaa nogen eksport vel turde paaregnes. Driften 
maatte være nogenlunde storartet og mere end 1 a 2 saadanne ver¬ 
ker kunde der neppe blive tale om. 
Masovnen. Vedheftede tavle fig. 1 viser et lodret snit gjennem 
en saadan ovn. Det indre ovnsrum er begrænset af en »kjerne« af 
solidt, ildfast murverk; udenom dette findes et rum, fyldt med 
aske, sand eller et andet slet varmeledende stof. Ydermuren (»kap¬ 
pen «) er opført af almindelig mur, udvendig sammenholdt af solide 
jernbaand. Den nederste del af ovnen, som er udsat for den ster¬ 
keste hede, vil hyppigst trænge til reparationer og for at kunne komme 
til at udføre disse uden at skulle nedbryde hele ovnen, hviler den 
øvre del af denne paa en jernring, der bæres af f. ex. 3 solide 
jernsøiler. Ovnsrummet har i regelen sin største diameter i omtrent 
7 3 af hele ovnens høide, regnet fra bunden; det faar herved form 
af et par afstumpede kegler med fælles grundflade; den nederste 
del af ovnsrummet er dog i regelen cylindrisk. Ovnens øvre mun- 
ding fører navn af »gichten«. Høiden kan variere fra ca. 10—40 m. 
Naar ovnen er i virksomhed nedkastes fraoven vekslende lag af 
brændsel, erts og saakaldet tilslag 0 : et stof, som skal tjene til at 
