196 
Knuderne er sommeren udover temmelig haarde og faste. De 
søges imidlertid gjerne af forskjellige slags larver, som borer sig ind 
i dem og ernærer sig af dem, idet de derved befordrer deres øde- 
læggelse. Men selv om dette ikke er tilfældet, raadner knuderne 
udover høsten og vinteren, idet de med undtagelse af det yderste 
skal helt og holdent smuldrer op til et temmelig tørt, brunt pulver,, 
der ser ud og føles omtrent som rigtig morknet ved. 
Undersøger man tynde gjennemsnit af de friske knuder, som 
indvendig ikke ser synderlig forskjellige ud fra sunde rødder, under 
mikroskopet, saa vil man se, at visse partier af knudernes indre 
Fig. 2. B stykke af et tyndt gjennemsnit af en syg kaalrod (forstørret). A gruppe' 
af sporer, meget sterkt (1000 gange) forst.; 1—8 sporernes udvikling. 
er tæt opfyldt af smaa runde gryn og derfor viser sig gulagtige og 
ugjennemsigtige, medens det omliggende cellevæv er ganske gjen- 
nemsigtigt og klart. Paa fig. 2 B ser man et lidet stykke af et 
saadant gjennemsnit med de af det gry nede indhold opfyldte celler,, 
som ogsaa er betydelig større end de omliggende sunde. De gry- 
nede celler er de syge, og det er dem, som indeslutter den sop, 
som er aarsagen til »knoppen« eller »brokken« paa alle de ovenfor 
nævnte planter: kaal, næper, kaalrabi o. s. v. 
Undersøger man de syge celler ved sterkere forstørrelse, saa. 
