206 
det, som tidligere paavist, en raffinering. Den tidligst anvendte 
raffinering bestod i, at staalet i form af tynde stænger blev sveitset 
sammen, valtset ud, slaaet over, atter sammensveitset o. s. v,; en 
saadan bearbeidning kaldtes en garvning, og det erholdte raffinerede 
staal benævnes derfor garvestaal; det tilvirkedes navnlig i Østerrig 
(Steiermark). 
Selv med den største flid var det imidlertid umuligt at opnaa 
et tilstrækkelig tilfredsstillende o: egalt og tæt produkt. Dette 
lykkedes først, da en engelsk uhrmager, Huntsman, 1740 fandt 
paa at raffinere staalet ved at smelte det under omrøring og støbe 
det ud. 
Huntsman blev saaledes opfinder af det saakaldte s tø be¬ 
st aal, og anlagde selv en endnu bestaaende støbestaalfabrik.i England. 
Tilvirkningen af støbestaal havde dog langt ind i vort aarhundrede 
store tekniske vanskeligheder at kjæmpe imod, navnlig med hensyn 
til at opnaa den høie temperatur og at faa digler, der kunde ud- 
holde denne. Hvad temperaturen angaar, opnaaes denne nu uden 
vanskelighed ved Siemens regenerativ-gasovn. 
Smeltningen foregaar i digler af ildfast ler eller grafit, som 
rummer 20—40 kg. Efter smeltningen tages diglerne ud med tæn- 
ger, og indholdet heldes i en iforveien opvarmet støbejernsform, 
hvor staalet størkner til en blok. Naar det gjælder om at støbe 
en stor blok, maa der hertil anvendes mange hundrede digler, hvis 
indhold man tømmer ud paa en planmæssig maade; hvorfor arbei¬ 
derne er organiseret militærisk under kommando af sine formænd. 
Under udstøbningen kaster staalet gnister, og arbeiderne maa derfor 
beskyttes ved en slags rustning af vaadt lærred, belagt med jernplader, 
ligesom de beskyttes mod varmen ved en vaad svamp for næse 
og mund og en jernhat paa hovedet. Den erholdte støbeblok kan 
ikke umiddelbart anvendes, men bliver glødet, overhamret med 
damphamre, valtset ud i stænger o. s. v. 
Den mand, som i den nyere tid har indlagt sig størst fortjene¬ 
ste af støbestaalets tilvirkning og anvendelse, er Fr. Krupp, inde- 
haver af det bekjendte storartede etablissement i Essen i Preussen. 
Krupp har navnlig sin styrke i at fremstille store støbestaalsblokke; 
saaledes havde han exempelvis paa udstillingen i Paris 1867 en 
kanon paa 50,000 kg. vægt, forfærdiget af en eneste blok støbestaal. 
Krupps kanoner af støbestaal er jo forøvrigt verdensberømte. 
