Om dal- og fjorddannelse i Norge. 
Af cand. real. T. Oh. Thomassen. 
Et af de spørgsmaal, som paatrænger sig den, der reiser i et 
bergland som Norge, er dette: hvad er den egentlige aarsag til 
ujevnhederne i landets overflade, til dal og fjord, og hvad er det 
bestemmende for beliggenheden af landets høider. 
Dette spørgsmaal er ogsaa reist for vort lands vedkommende 
og af flere søgt besvaret paa forskjellig vis. Vi skal se, om vi 
kan komme til et svar. 
Man har forklaret dal og fjord i vort land som dannede ved 
udhuling, erosion, og har da sat enten våndet eller isen som det, 
der har bevirket denne udvaskning eller udhuling. 
Hutton synes at have været den første, som fremsatte den 
theori, at jordoverfladen har faaet sit udseende væsentlig som følge 
af denudation, og for tiden synes de britiske geologer i altfor høi 
grad at overse enhver anden kraft som virkende aarsag. 
G. H. Kinahan 1 ) er efter mange aars arbeide paa dette felt 
kommet til det resultat, at hver enkelt af de denuderende kræfter 
ikke formaar at udrette stort, og at der, for at de denuderende 
kræfter skal kunne udrette noget, først maa være spalter; thi kun 
i og paa saadanne kan de virke. 
De forskjellige agentier, som, i forbindelse med sprækker, kan 
virke til omformning af jordoverfladen, er: søen eller havet. Her 
er det væsentlig blot sudraget, som virker. Havet vil dog ikke i 
og for sig udrette saa meget, noget, som tydeligt nok viser sig paa 
de mod havet vendende klipper. Disse er sjelden lodrette, fordi 
denudationen ved atmosfærens indflydelse foroven er sterkere end 
søens bryden forneden. Faar søen hjælp af atmosfærens denuda- 
*) Valleys and their relation to fissures, fractnres and faultes. 
