Hypnotismen. 
Ved G. Arm auer Hansen. 
»Naturen« har allerede i 1881 meddelt sine læsere, hvad prof. 
Heidenhain dengang havde publiceret om denne sag. Siden den 
tid har der været arbeidet meget herover, fornemmelig i Frankrige, 
og der foreligger nu en ganske betydelig literatur om dette emne, 
efter hvilken jeg skal forsøge paa at give en oversigt over det kjend- 
skab, man for tiden har til dette høist interessante fænomen, idet 
jeg maa bemerke, at jeg ingen personlige erfaringer har i emnet. 
Allerede i midten af det 16de aarhundrede troede man, at et 
menneske kunde udøve paa et andet de samme virkninger, som 
magneten har, og ligesom magneten allerede længe havde været 
brugt som amuletter og til helbredelser af sygdomme, saaledes mente 
man, at den dyriske magnetisme havde samme virkninger, at den 
magnetiske kraft, der findes i mennesket, paa den ene side trækker 
til og paa den anden side støder fra, og at den udøver disse kræfter 
dels paa stjernerne og de øvrige himmellegemer, dels paa jorden 
og de elementer, som findes i den. Og man fandt i magnetismen 
egenskaber af det universalprincip, ved hvilket man vilde forklare 
og forstaa alle naturlige fenomener: og herom skrev man tykke 
bøger. 
Medens de gamle lod sig nøie med at bruge talismænd og ma¬ 
giske æsker for at lede denne magnetiske kraft, greb Mesmer i 
slutningen af forrige aarhundrede sagen anderledes an, idet han ved 
berøringer og strygninger direkte overførte magnetismen paa sine pa- 
tienter. 
Mesmer er født 1743; i 1766 tog han doktorgraden i Wien og 
skrev dengang en af handling om stjernernes og planeternes indfly- 
delse paa helbredelsen af sygdomme; disse himmellegemer skulde 
i5 
