230 
der forbød geistligheden at befatte sig med magnetisme, Pavemag- 
ten forbeholdt sig retten til det overnaturlige og dets aabenbaringer. 
Men dette hjalp lige lidet. Menneskeheden er nemlig overtroisk, og 
spiritismen har netop trivedes godt i de seneste tider, ligesaa tanke- 
læsning og tankeoverføring, hvorom der vil blive tale senere. 
I 40 aarene begyndte en læge i Manchester, Braid, at studere 
og eksperimentere med magnetisering. Han overvar i 1841 nogle 
magnetiske seancer, der blev givet af en Lafontaine. Han bemer- 
lcede da, at de magnetiserte individer ikke kunde aabne sine øine; 
og dette, mente han, maatte have sin grund i en eiendommelig til¬ 
stand i nervesystemet. Han begyndte dernæst at eksperimentere i 
sin familie; han bad sin ven Walker at sætte sig og se paa en fla¬ 
skehals, som han holdt noget høit foran ham, saa Walker maatte 
dreie sine øine opad og indad for at se paa den. Efter 3 minuters 
forløb faldt Walkers øine igjen, taarerne randt ned over hans kin- 
der, han udstødte et suk og faldt i søvn. Walker blev yderst for- 
skrækket, da han vaagnede, og Braids kone, der var tilstede og 
havde seet, at Braid ikke havde rørt Walker, forbausedes over hans 
skræk og mente, at hun ikke skulde være saa let at forskrække. 
Imidlertid faldt hun ogsaa i søvn efter i 2'/ 2 minut have seet paa en 
porcellæns sukkerskaal, der holdtes i samme stilling foran hendes 
øine som flaskehalsen foran Walkers. Søvnen fremkaldtes efter 
Braids mening ved træthed, foraarsaget ved øienstillingen, og han 
mente dermed at have bevist, at den intet havde at gjøre med et 
magnetisk fluidum, der udstrømmede fra magnetisøren. 
Braid gjorde fremdeles den iagttagelse, at naar man knyttede 
hænderne paa en, der var bragt i søvn, saa antog hans ansigt et 
ondt og truende udtryk og han begyndte at bokse; dersom man 
derimod lod ham sende et haandkys, saa blev hans ansigt blidt og 
smilende, og saa fremdeles; det hele udtryk forandredes efter de 
stillinger, som man lod lemmerne eller kroppen indtage. 
Braid gjorde endnu en hel del iagttagelser: blandt andet fandt han, 
at han ved at trykke paa bestemte steder af hovedet hos den hyp¬ 
notiske kunde fremkalde lyst til at stjæle eller anger o. s. v. Dette 
skulde være i overensstemmelse med den Gallske frenologi, ifølge 
hvilken hver enkelt af vore egenskaber skulde have sin bestemte plads 
i hjernen. Uagtet Braid meddeler, at han har taget alle forsigtig- 
hedsregler for ikke at blive narret, idet han har eksperimenteret med 
